Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначило наступне. 15.07.2013 між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» (надалі - ПАТ «Актабанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір 0861833801/Т/972109 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримала у розмірі 10000,00 грн. 23.03.2018 між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого первісний кредитор (ПАТ «Актабанк») передав, а новий кредитор ТОВ «ФК«ЄАПБ» набув права вимоги до боржника [PERSON] за Кредитним договором на загальну суму 17220,00 грн., з яких 7222,00 грн. заборгованість за основним боргом, 1,00 грн. заборгованість за процентами, 7147,00 грн. заборгованість за комісією, 2850,00 грн. штрафи, пені. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язання з повернення кредиту не виконав та станом на момент зверненян позивача до суду з позовом має перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 17220,00 грн., з яких 7222,00 грн. заборгованість за основним боргом, 1,00 грн. заборгованість за процентами, 7147,00 грн. заборгованість за комісією, 2850,00 грн. штрафи, пені, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 06.01.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ», відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. 01.02.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що наданий позивачем витяг з додатку до договору факторингу не можна визнати належним доказом підтвердження факту переходу права вимоги до відповідача. Також відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, оскільки відповідачем частково виконані зобов`язання з повернення кредиту на загальну суму 7081,00 грн. Отже, залишок заборгованості за тілом кредиту становить 2919,00 грн., а не 7222,00 грн. як про це зазначено в позові. Крім того, відповідач просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача, посилаючись на те, що Кредитним договором встановлено строк користування кредитом 36 місяців. З 13.07.2016 почався перебіг загального трирічного строку позовної давності, який закінчився 13.07.2019. Отже, на момент звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду з позовом сплив строк позовної давності. На підтвердження часткового виконання зобов`язання з повернення кредиту відповідачем надано суду фотокопії квитанцій про здійснення касових операцій. 22.02.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» подано відповідь на відзив, в якій позивач виклав свої\~пояснення щодо\~наведених відповідачем\~у відзиві\~заперечень і\~мотиви їх\~відхилення. Крім того, позивач просив суд залучити до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору первісного кредитора ПАТ «Актабанк», витребувати у зазначеної особи розрахунок заборгованості, нарахованої за Кредитним договором. Ухвалою суду від 25.02.2021 вищевказане клопотання позивача про залучення до участі в справі третьої особи було задоволено, залучено до усаті в справі ПАТ «Актабанк» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, встановлено третій особі строк для подання письмових пояснень. Третя особа правом на подання письмових пояснень не скористалася. Ухвалою суду від 13.05.2021 витребувано у третьої особи ПАТ «Актабанк» розрахунок заборгованості за період з 15.07.2013 по 23.03.2018, нарахованої за Кредитним договором. 03.06.2021 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яким здійснюються повноваження з виведення з ринку ПАТ «Актабанк», на виконання ухвали суду від 13.05.2021 надійшли виписки по особовому рахунку відповідача в ПАТ «Актабанк». 22.09.2022 на відповідачем подані письмові пояснення, в якому представник позивача зазначив, що надану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виписку по особовому рахунку відповідача не можна вважати розрахунком заборгованості за Кредитним договором, який було витребувано судом. З виписки вбачається, що в них не відображені платежі, які здійснювались відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Ухвалою суду від 22.07.2022 за клопотанням представника відповідача в справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро». Цією ж ухвалою було зупинено провадження в справі. 27.10.2022 провадження в справі було поновлено у зв`язку з відмовою відповідача оплатити проведення експертизи. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві позивач просив суд розглядати справу за відсутності його представника. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач та її представник в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволені позову за недоведеністю позивачем наявності заборгованості відповідача за Кредитним договором. Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши докази, надані сторонами та витребувані судом, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.07.2013 між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та відповідачем укладено кредитний договір 0861833801/Т/972109, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 0,01 % річних на строк до 14.07.2016 (т. 1 а.с. 4-9). Договором не передбачено необхідність отримання кредитором згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні. 23.03.2018 між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого первісний кредитор (ПАТ «Актабанк») передав, а новий кредитор ТОВ «ФК«ЄАПБ» набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором на загальну суму 17220,00 грн., з яких 7222,00 грн. заборгованість за основним боргом, 1,00 грн. заборгованість за процентами, 7147,00 грн. заборгованість за комісією, 2850,00 грн. штрафи, пені (т. 1 а.с. 14-18). Згідно розрахунку заборгованості, надано позивачем (т. 1 а.с. 12), загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 30.11.2020 становить 17220 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7222,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 01,00 грн., заборгованості за комісією у розмірі 7147,00 грн., заборгованості за штрафами, пенями у розмірі 2850,00 грн. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо\~заміни кредитора\~у зобов`язанні\~вчиняється у\~такій самій\~формі,\~що і\~правочин,\~на підставі\~якого виникло\~зобов`язання,\~право вимоги\~за яким\~передається новому\~кредиторові (ч.\~1\~ст.\~513\~ЦК України).\~До нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом (ст.\~514\~ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Доводи відповідача про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності суд відхиляє, оскільки сторонами при укладенні Кредитного договору було погоджено в п. 5.3, що строк позовної давності за даним договором становить 10 років , що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з позовом в межах вказаного строку. Доводи відповідача про те, що залишок заборгованості за тілом кредиту становить 2919,00 грн., а не 7222,00 грн. як про це зазначено в позові, суд також відхиляє, оскільки повернення кредиту позивачем здійснювалось з пропуском строків здійснення платежів, передбачених додатком № 1 до Кредитного договору. Отже, отримані первісним кредитором від позивача кошти в першу чергу спрямовувались на погашення неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання з повернення кредиту, що відповідає умовам п. 3.9 Кредитного договору. Зазначене вище підтверджується фотокопіями квитанцій про здійснення касових операцій (т. 1 а.с. 39-41), наданих відповідачем, з яких вбачається, що відповідачем в касу первісного кредитора вносились кошти на погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання. Доводи відповідача щодо неврахування первісним кредитором часткового виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту спростовуються інформацією, що міститься у виписці з особового рахунку відповідача в ПАТ «Актабанк», з якої вбачається, що всі платежі відповідача первісним кредитором були враховані (т. 2 а.с. 26, 28, 30, 31, 32, 34, 35, 36, 37, 38). Контррозрахунок заборгованості за Кредитним договором відповідачем суду не надано. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення з відповідача 7222,00 грн. заборгованості за основним боргом; 01,00 грн. заборгованості за процентами, 2850,00 грн. заборгованості за штрафами та пенею. Разом з тим, доводи відповідача щодо протиправного нарахування позивачем та первісним кредитором заборгованості з комісії за супроводження кредиту заслуговують на увагу. Пунктом 2.1.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 325,00 грн, яка включена до графіку платежів та розрахунку заборгованості відповідно. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на момент укладення Кредитного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (п.п.17 і 23 ст.1). Отже, встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними. Враховуючи вищезазначені норми закону, положення пункту 2.1.2 кредитного договору щодо сплати позичальником комісії за супроводження кредиту суперечать нормам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак застосуванню не підлягають. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 7147,00 грн. задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1229,58 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивачем суду не надано.

Outcome: partial