Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження на шість місяців строку дії обмежувального припису, який видано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2022р. у справі № 607/6931/22. Обґрунтовує заяву тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . У шлюбі у них народилося двоє синів, які на даний час є повнолітніми. З липня 2021 року між нею та [PERSON] фактично припинилися шлюбні відносини. У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа № 607/22779/21 за її позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. 02 квітня 2022 року близько 11 год. 30 хв. [PERSON] , перебуваючи у 1/2 частині магазину « [INFO] » по [ADDRESS] , у якому заявниця з сином здійснює підприємницьку діяльність, вчинив відносно неї насильство та безпричинно наніс [PERSON] декілька ударів кулаками у різні ділянки тіла, знівечивши його синцями та гематомами, чим спричинив їй тілесні ушкодження. За цим фактом у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення [PERSON] (справа № 607/8101/22). У судовому засіданні в цьому кримінальному провадженні [PERSON] свою вину категорично заперечує, що викликає в неї реальні побоювання, що він і надалі вдасться до фізичного та психологічного насильства щодо неї. Окрім цього, 03 червня 2022 року близько 11 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи по [ADDRESS] , не дочекавшись рішення суду про поділ набутого спільного майна подружжя, найняв невідомих охоронців і намагався самоправно і незаконно проникнути у квартиру [ADDRESS] вказаного будинку, і насильницьким способом виселити з неї спільного старшого сина [PERSON] з дружиною та малолітньою дитиною, і знову вчинив щодо неї насильницькі дії, заподіявши заявниці тілесні ушкодження. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2022р. у справі № 607/6931/22 видано обмежувальний припис на строк шість місяців щодо [PERSON] , яким заборонено [PERSON] наближатися на відстань менше 100 метрів до [PERSON] , за винятком приміщення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та прилеглої до нього території за адресою: [ADDRESS] . Строк дії даного обмежувального припису закінчується 14.12.2022р. Нещодавно у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду [PERSON] заявив їй, що після 14.12.2022р. він прийде в 1/2 частину магазину « [INFO] » по [ADDRESS] , у якому заявниця з сином здійснює підприємницьку діяльність, відкриє ногою двері і повинен отримувати 1/2 частину доходу, а також прийде до її помешкання зі своєю новою коханою та її дітьми і вони будуть «весело» проживати разом. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву. Ухвалою судді від 07.12.2022р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання 07.12.2022р. на 13 год. 30 хв., однак, за клопотанням представника заінтересованої особи розгляд справи відкладено на 12.12.2022р. на 16 год. 20 хв. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали з викладених у ній підстав. Заявниця пояснила, що 02.12.2022р. у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду [PERSON] сказав їй, що наступного разу битиме її так, щоб було видно, бо, вочевидь, у цьому кримінальному провадженні докази її побиття є недостатніми. Крім того, [PERSON] застосовує насильство й щодо її синів, а тому продовження обмежувального припису потрібне їй, у тому числі, з метою захисту її дітей. Представник заявниці вказав, що обмежувальний припис, виданий рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2022р. у справі № 607/6931/22, [PERSON] порушував, зокрема, приїхав на автомобілі для огляду експертом при проведенні призначеної судом експертизи, хоча там перебувала [PERSON] , до якої йому заборонено наближатись ближче 100 метрів. На її зауваження про пошкодження автомобіля виражався нецензурною лайкою. Зазначене підтвердила і [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявниця сама провокує усі конфлікти. У приміщенні Тернопільського міськрайонного суду він їй не погрожував. Для огляду транспортного засобу, призначеного з метою проведення експертизи, він дійсно приїжджав до експерта, проте він не міг знати, що [PERSON] також приїде до експерта. Представник заінтересованої особи пояснила, що, на її переконання, підстави продовження обмежувального припису відсутні, оскільки заявниця не довела жодними доказами, що після його видачі [PERSON] вчиняв щодо неї будь-які дії, які можна розцінити як домашнє насильство. Жодних протиправних дій [PERSON] щодо неї не вчиняв. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи, його представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видане 06 лютого 1993 року у с. Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, запис № 2. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні №12022216040000303 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінільного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. З обвинувального акту вбачається, що 02.04.2022 близько 12:30 [PERSON] , перебуваючи у приміщенні магазину « [INFO] », що розташований за адресою [ADDRESS] , умисно наніс два удари кулаком у ліве та праве плече [PERSON] , після чого схопив її обома руками за плечі та вдарив нею об металевий стелаж. В подальшому умисно схопив [PERSON] за шию та душив її. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2022р. у справі № 607/6931/22 видано обмежувальний припис на строк шість місяців щодо [PERSON] , яким заборонено [PERSON] наближатися на відстань менше 100 метрів до [PERSON] , за винятком приміщення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та прилеглої до нього території за адресою: [ADDRESS] . З цього рішення вбачається, що суд встановив, що 02.04.2022 року між [PERSON] та [PERSON] у приміщенні-магазині « [INFO] » по [ADDRESS] мав місце конфлікт, в ході якого [PERSON] , згідно показів свідка [PERSON] та [PERSON] , наносив удари [PERSON] та штовхав її. Крім цього, 03.06.2022 року, повторно, між [PERSON] та [PERSON] мав місце конфлікт біля квартири [ADDRESS] , з приводу намагання [PERSON] потрапити у належну йому на праві власності вказану квартиру. Як показав свідок [PERSON] , в ході вказаного конфлікту його батько [PERSON] наносив удари його матері [PERSON] . Крім цього, свідок [PERSON] вказав, що біля будинку [ADDRESS] [PERSON] , у присутності працівників поліції, підійшов ззаду до [PERSON] , схопив її за голову та перекинув з лавки. Свідок вказав, що бачив як [PERSON] застосовував фізичне насильство по відношенню до своєї дружини [PERSON] . На підставі зазначеного суд дійшов висновку про наявність підстав видачі обмежувального припису. Строк дії зазначеного обмежувального припису закінчується 14.12.2022р. Як зазначила заявниця у заяві, нещодавно у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду [PERSON] заявив їй, що після 14.12.2022р. він прийде в 1/2 частину магазину « [INFO] » по [ADDRESS] , у якому заявниця з сином здійснює підприємницьку діяльність, відкриє ногою двері і повинен отримувати 1/2 частину доходу, а також прийде до її помешкання зі своєю новою коханою та її дітьми і вони будуть «весело» проживати разом. У судовому засіданні про ці обставини заявниця не зазначала. Натомість вказала, що 02.12.2022р. у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду [PERSON] сказав їй, що наступного разу битиме її так, щоб було видно, бо, вочевидь, у цьому кримінальному провадженні докази її побиття є недостатніми. Вона бачить поведінку [PERSON] в судовому засіданні з розгляду вищевказаного кримінального провадження, який свою вину категорично заперечує, що викликає в неї реальні побоювання, що він і надалі вдасться до фізичного та психологічного насильства щодо неї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 03.06.2022р. вона через відеокамеру вхідних дверей стала свідком події, як [PERSON] бив кулаками її чоловіка та свекруху [PERSON] . У подальшому отримувала на телефон повідомлення образливого характеру від співмешканки [PERSON] , а під час телефонної розмови з [PERSON] він ображав її особисто. Свідком будь-яких протиправних дій з боку [PERSON] щодо [PERSON] після 03.06.2022р. вона не була. В телефонній розмові з нею ніяких погроз [PERSON] щодо [PERSON] не висловлював. Відповідно пункту третього частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. За пунктом дев`ятим частини першої ст.\~1\~цього ж\~Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом першим частини першої ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до пунктів сьомого та восьмого частини першої ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. В силу вимог частини другої ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною третьою даної статті визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Статтею 350-7\~ЦПК України передбачена можливість продовження обмежувального припису за заявою особи, визначеною статтею 350-2 ЦПК України, судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. З`ясовуючи наявність підстав для продовження обмежувального припису стосовно [PERSON] , суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для його продовження. Так судом установлено, що всі факти домашнього насильства стосовно заявниці мали місце до ухвалення судом рішення 14.06.2022р. Викладені в заяві доводи про те, що після 14.12.2022р. [PERSON] має намір «відчиняти ногами» двері належної [PERSON] частки магазину, а також доводи заявниці, зазначені в судовому засіданні, зокрема про те, що 02.02.2022р. у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду [PERSON] висловлював погрози застосовувати до неї фізичне насильство в подальшому, жодними доказами у справі не підтверджені. Доводи заявниці про те, що продовження обмежувального припису потрібне їй, у тому числі, з метою захисту її дітей, не можуть бути підставою його продовження, оскільки діти заявниці є повнолітніми, та в разі застосування до них домашнього насильства вони самі мають право звертатись до суду за захистом їхніх прав. Також суд не вважає доведеним порушення [PERSON] обмежувального припису унаслідок його прибуття на автомобілі до експерта для огляду транспортного засобу, оскільки це відбувалось у межах призначеної судом експертизи за викликом експерта. Про перебування у експерта [PERSON] він не знав. Крім цього, судом не здобуто доказів про те, на яку відстань [PERSON] наблизився до [PERSON] за цих обставин. Стверджувати про це лише на підставі пояснень заявника та її представника суд не може. Крім цього, як вони пояснили, за цих обставин [PERSON] застосовував нецензурну лексику, однак про будь-які погрози, вчинення [PERSON] фізичного чи психологічного насильства щодо [PERSON] , заявниця не зазначала. Доводи представника заявника про те, що про намір [PERSON] продовжувати вчиняти домашнє насильство щодо [PERSON] свідчить те, що він не визнає вину у кримінальному провадженні, яке розглядається судом, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки він має право захищатись від обвинувачення, а доказів вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] після видачі обмежувального припису судом не здобуто. Як зазначила сама заявниця в судовому засіданні, подання заяви про продовження строку обмежувального припису зумовлене її прагненням убезпечити на майбутнє себе та свого сина від повторних неправомірних діянь [PERSON] . Однак, у суду відсутні підстави припускати настання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, визначених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ні заявником, ні її представником доказів домашнього насильства у розумінні Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» після 14.06.2022р. з боку [PERSON] суду не надано, а судом не встановлено зворотне. Тому у задоволенні заяви про продовження обмежувального припису слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed