Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3698,20 грн., яка складається з: 1489,30 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом);1006,35 грн. - проценти за користування кредитом; 21,00 грн. - комісія; 511,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 349,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитів; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії; 0,00 грн. - сума сплаченої пені; 97,68 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 66,64 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 0,00 грн.- 3 % річних за несвоєчасну сплату комісії; 93,05 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 64,03 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 32129) в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 09322277) та [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви приєднання №377406711 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.02.2017 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов цього договору. Відповідно до Розділу XXII Договору Банк здійснює надання Кредиту шляхом встаовлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта в межах максимального розміру ліміту Кредиту, зазначеного в Заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що є Додатком 1 до Договору. Датою укладення Договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитнихкоштів). На виконання вимог Договору Банком Клієнту на його рахунку відкрито кредитну лінію із сумою ліміту (відновлюваної кредитної лінії)/кредиту 1500,00 грн. строком на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс - періоду. Згідно пунктів 1.14. - 1.16. та 1.18. розділу XXII ДКБО Відповідач зобов`язався не пізніше 25 числа кожного місяця сплачувати Позивачу проценти, які нараховуються за методом факт/факт на фактично отриману суму кредиту та за строк фактичного користування ним шляхом договірного списання коштів з рахунку. У разі недостатності (відсутності) коштів на картковому рахунку Клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. Розділом VI ДКБО передбачено обов`язок Відповідача сплачувати на користь Позивача платежі за розрахунково-касове обслуговування згідно з Тарифами. Якщо Клієнт не сплатив обов`язковий щомісячний платіж/ не погасив заборгованість за кредитом / Несанкціонованим овердрафтом у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується (п.1.23 розділу XXII ДКБО). Згідно п. 1.24. розділу XXII ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок досі роково погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що зумовило виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем, яка, з урахуванням процентів, інфляційних втрат і трьох процентів річних, станом на 20.01.2021 року становить 3698,20 грн, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором на підставі ст.ст. 525-527, 610, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.10.2022 року. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлено судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на вказану адресу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, повідомлялась судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 32129) в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 09322277) та [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви приєднання №377406711 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 11.02.2017 року. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом не виконала, унаслідок чого станом на 20.01.2021 року становить 3 698,20 грн. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідач не повернула позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, що має відображення у наданому позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 20.01.2021 року становить 3698,20 грн. Зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки під час розгляду справи встановлено порушення відповідачем передбаченого кредитним договором порядку погашення заборгованості. Відповідач не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження погашення нею заборгованості та спростування доводів позивача та наданого ним розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11. Таким чином, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання - виплати кредиту та процентів за користування кредитом, вимоги позивача про застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача інфляційних втрат і трьох процентів річних за несвоєчасне виконання нею грошового зобов`язання є обґрунтованими. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На час розгляду справи судом відповідач не надала даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку. Також відсутні заперечення відповідача щодо правильності наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат і трьох процентів річних. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 481,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved