Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 06 вересня 2021 року, стягнути з відповідача суму додаткових витрат на дітей у розмірі 96 410, 39 грн. В обґрунтування позову вказано, що при огляді у лікаря-ендокринолога у [PERSON] виявлено нетоксичний дифузний зоб, для проведення досліджень та отримання необхідних консультацій було затрачено: 194, 81 грн та в подальшому 840, 00 грн, для комплексної перевірки щитовидної залози та аналізів. Окрім зазначеного, у [PERSON] проведено офтальмологічне обстеження в офтальмологічній клініці «АЙЛАЗ» та поставлено діагноз міопія середнього ступеню, рекомендовано оптичну корекцію, можливе проведення ортокератологіної терапії, спостереження в динаміці, на обстеження якої витрачено 340, 00 грн та 1 000, 00 грн вартість підбору лінз, в подальшому необхідно продовжувати медичний огляд. На поточний момент для корекції зору придбано лінзи вартістю 10 400, 00 грн (по 5 200, 00 грн кожна) та відповідні інструменти та засоби для їх зберігання і встановлення (вартістю 2 550, 00 грн). Строк експлуатації лінз складає один календарний рік, огляд у офтальмолога передбачає щорічне обстеження, тому з наступного року необхідно повторно купувати лінзи вартістю - 10 400, 00 грн (по 5 200, 00 грн кожна), а також засоби для їх зберігання. Також, згідно з консультацією у лікаря стоматолога («Клініка «Донаре віта»), у [PERSON] необхідно здійснити постановку брекет-системи. Вартість консультації у лікаря стоматолога склала - 202, 40 грн. В загальному понесені витрати на обстеження щодо постановки брекет-системи склали - 202, 40 грн. Зняття відбитку складатиме - 920, 00 грн, діагностична модель складатиме - 924, 00 грн, оргопантомограма коштуватиме - 260, 00 грн, постановка металевої брекет-системи складатиме - 33 000, грн, одна корекція брекет-системи - 528, 00 грн, одна зміна дуги - 528, 00, одне підклеювання брекета або замка - 547, 80. Тобто, в загальному очікується понести витрати на постановку брекет-системи щонайменше в розмірі - 36 707, 80 грн. Окрім загальної освіти, донька отримує ще й додаткову освіту: [PERSON] вивчає англійську мову в школі JustKids де вже отримала уроків на загальну вартістю 10 040, 00 грн. Уроки по англійській мові відбуваються двічі на тиждень: тобто протягом навчального року ще має відбутись 48 уроків (6 робочих тижнів до кінця другої чверті, 10 робочих тижнів в третій чверті та 8 робочих тижнів в четвертій чверті), а отже на додаткові уроки до кінця учбового року очікується понести витрати в розмірі - 8 901,80 грн. Позивач вказала, що [PERSON] зацікавлена в додатковому розвитку з таких предметів, як математика та хімія. В зв`язку з зазначеним, для належного та всебічного розвитку дитини, надаються додаткові уроки з зазначених предметів, які також вимагають додаткових витрат, а саме: оплати уроків по математиці в розмірі 300, 00 грн за кожен урок та оплати уроків по хімії в розмірі 100 гривень за кожен урок. На даний момент [PERSON] отримала 8 додаткових уроків з математики та 9 уроків з хімії. Отже витрати на додаткові уроки склали 8 x 300 + 9 x 100 = 3 300, 00 грн. Уроки по одному та по іншому предмету відбуваються двічі на тиждень. Тобто протягом навчального року ще має відбутись 48 уроків (6 робочих тижні до кінця другої чверті, 10 робочих тижнів в третій чверті та 8 робочих тижнів в четвертій чверті), а отже на додаткові уроки до кінця учбового року очікується понести витрати в розмірі - 9 600,00 грн. [PERSON] відвідує позашкільний заклад ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО» на контрактній основі. Встановлена договірна вартість навчання за один місяць складає суму в розмірі 2350,00 грн. (з них за надання освітніх послуг та проведення начального процесу навчальним закладом у розмірі - 480 грн, за надання послуг по забезпеченню учбового процесу слухача у навчальному закладі ФОН [PERSON] - 1 870,00 грн). На даний момент за вказані послуги сплачено 17 725,00 грн (13 885,00 грн за надання послуг по забезпеченню учбового процесу слухача у навчальному закладі та 3 840,00 грн за надання освітніх послуг та проведення начального процесу навчальним закладом). Копії квитанцій про оплату додаються. Таким чином, поточні понесенні витрати склали 46 592, 21 грн та 55 209, 60 грн заплановані витрати, які очікується понести. Загальна сума додаткових витрат на [PERSON] в зв`язку з її навчанням та лікуванням складає 46 592, 21 + 55 209, 60 = 101 801, 81 грн на рік, половину суми якої позивач просить стягувати з відповідача. Також при огляді у лікаря-ендокринолога у [PERSON] виявлено нетоксичний дифузний зоб, для проведення досліджень та отримання необхідних консультацій було затрачено: 194, 81 грн та в подальшому 840, 00 грн для комплексної перевірки щитовидної залози та аналізів /т. І а. с. 67-79/. [PERSON] проведено офтальмологічне обстеження в офтальмологічній клініці «АЙЛАЗ» та поставлено діагноз міопія слабкого ступеню, рекомендовано оптичну корекцію, можливе проведення ортокератологіної терапії, спостереження в динаміці. Отже, на обстеження витрачено 340, 00 грн, 960, 00 грн на лінзи (по 480, 00 грн на кожну), 650, 00 грн на оправу та 140, 00 грн на роботу майстра, також було затрачено 75, 00 грн на серветки, 75, 00 грн на спрей для очистки лінз, а також 320, 00 грн на футляр для окулярів. Загальна вартість затрачена на придбання окулярів та обладнання до них склала 2 220, 00 грн. Також, згідно з консультацією у лікаря стоматолога, у [PERSON] необхідно було лікувати зуби. Вартість консультації у лікаря стоматолога склала - 200, 00 грн, фотополімерна композитна пломба склала - 850, 00 грн, вітальна ампутація пульпи молочного зуба склала - 1 000, 00 грн, аплікаційна анестезія склала - 50,00 грн, інфільтраціонна анестезія склала - 250, 00 грн, додаткові обстеження - 150, 00 грн. В загальному понесені витрати на обстеження та лікування склали - 2 500, 00 грн. Згідно з консультацією у лікаря стоматолога («Клініка «Донаре віта»), у [PERSON] необхідно встановлювати апарат для розриву піднебінного шва. Вартість консультації у лікаря стоматолога склала - 202, 40 грн. У подальшому витрати на встановлення апарату для розриву піднебінного шва складатимуть: зняття відбитку - 460, 00 грн; діагностична модель - 462, 00 грн; ортопантомограмма - 260, 00 грн; апарат для розриву піднебінного шва - 8 580, 00 грн; одна корекція змінного апарата - 418, 00 грн. Тобто, очікується понести витрати щонайменше в розмірі - 10 180, 00 грн. Окрім загальної освіти, [PERSON] отримує ще й додаткову освіту: відвідує дитячу літературну школу, де витрати за навчання (2 000, 00 грн) та перебування в літньому таборі літературної школи (6 900, 00 грн) склали - 8 900, 00 грн. [PERSON] відвідує позашкільний заклад ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО» на контрактній основі. Встановлена договірна вартість навчання за один місяць складає суму в розмірі 2 890, 00 грн (з них за надання освітніх послуг та проведення начального процесу навчальним закладом у розмірі - 480, 00 грн, за надання послуг по забезпеченню учбового процесу слухача у навчальному закладі ФОП [PERSON] - 2 410, 00 грн). На даний момент за вказані послуги сплачено 23 700, 00 грн (19 860, 00 грн за надання послуг по забезпеченню учбового процесу слухача у навчальному закладі та 3 840, 00 грн за надання освітніх послуг та проведення начального процесу навчальним закладом). Таким чином, поточні понесенні витрати склали 38 557, 21 грн та 10 180, 00 грн заплановані витрати, які очікується понести. Загальна сума додаткових витрат на дитину в зв`язку з її навчанням та лікуванням складає 38 557, 21 + 10 180, 00 = 48 737, 21 грн, 1/2 якої позивач просить стягувати з відповідача. Отже, поточні понесенні витрати на дітей склали: 46 592, 21 + 38 557, 21 = 85 149, 42 грн, заплановані витрати, які очікується понести 55 209, 60 + 10 180, 80 = 65 390, 40 грн. Подаючи заяву про збільшення позовних вимог 30 вересня 2021 року, позивач зазначала, що [PERSON] та [PERSON] продовжили відвідування ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО» на контрактній основі протягом 2020-2021 навчального року. Відповідно до розділу 3 договору про навчання слухача на умовах повного відшкодування витрат на навчання (надання освітніх послуг на рівні позашкільної освіти) від 01 вересня 2020 року, укладеного між ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО» та позивачем. одноразовий вступний фінансовий внесок складає 3900, 00 грн. Вартість навчання за поточний навчальний рік складає 3 330, 00 грн та включає в себе: 960, 00 грн за надання освітніх послуг, 2370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу. Позивачем було сплачено: 28 вересня 2020 року - 1 300, 00 грн річного внеску та 25 листопада 2020 року - та 2 600, 00 грн, що разом складає 3 900, 00 грн, 25 вересня 2020 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг; 26 жовтня 2020 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг; 25 листопада 2020 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг; 26 листопада 2020 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг; 26 листопада 2020 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг; 27 квітня 2021 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг; 27 травня 2021 року - 4 740, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчальною процесу та 1 920, 00 грн за надання освітніх послуг; 27 червня 2021 року - 2 370, 00 грн за організаційно та матеріально-технічне забезпечення навчального процесу та 960, 00 грн за надання освітніх послуг. Таким чином, загальна сума, яка була фактично сплачена позивачем на користь ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО» та ФОП « [PERSON] » задля забезпечення дітей, [PERSON] та [PERSON] освітою складає 33 870, 00 грн. Крім того, при подані позовної заяви вказувалось, що [PERSON] потребує встановлення брекет-системи. Так, [PERSON] відвідала КНП «Київська стоматологія» Філія №2 Оболонського району м. Києва 04 березня 2021 року та отримала консультацію лікаря-ортодонта на загальну суму 100, 00 грн, а також 06 квітня 2021 року вона отримала консультацію, було виготовлено знімок, знято відбитки щелеп, налагоджено протез, тощо на загальну суму 2 013, 00 грн. Таким чином, фактично понесено витрати на лікування за 04 березня 2021 року та за 06 квітня 2021 року на загальну суму 2 113, 00 грн. Також позивач забезпечила оздоровлення дітей в період з 10 серпня 2021 року по 21 серпня 2021 року на базі відпочинку «Комсомольська» ПАТ «НТК «Електроприлад», що розташоване в селі Прохорівка Черкаської області. Відповідно до Акту виконаних робіт від 13 серпня 2021 року було отримані послуги по проживанню та відпочинку в період 10 серпня 2021 року по 13 серпня 2021 року на суму 2 016, 00 грн. Відповідно до Акту виконаних робіт від 21 серпня 2021 року було отримані послуги по проживанню та відпочинку в період 14 серпня 2021 року по 21 серпня 2021 року на суму 3 024, 00 грн. Таким чином, фактично понесено витрати на оздоровлення дітей у сумі 5 040, 00 грн. Також позивач забезпечила придбання канцелярських товарів з метою підготовки до школи на загальну суму 1 257, 95 грн. Таким чином позивачем з моменту подання позову до суду понесено додатково додаткові витрати на утримання дітей на суму 42 280, 95 грн. Представник відповідача у поданому відзиві визнала позов у частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей у розмірі 10 400, 00 грн - послуги офтальмолога і стоматолога , у решті суми позову - просив відмовити, вказуючи, що позивач не надала доказів існування обставин, на які посилається у позовній заяві щодо необхідності в отриманні дітьми додаткової освіти, яка пов`язана із особливими обставинами у розумінні положень статті 185 Сімейного кодексу України, у тому числі потреби у вжитті медичних заходів для поліпшення стану здоров`я доньок у майбутньому. Позиція сторони відповідача підтверджена представником у судовому засіданні /т. І а. с. 146/. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 30 листопада 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 11 грудня 2020 року на запит суду, поданого у порядку частини шостої статті 178 ЦПК України, надано відповідь про зареєстровану адресу місця проживання відповідача /т. І а. с. 124, 125/. 15 грудня 2020 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку з викликом сторін /т. І а. с. 126-127/. 15 лютого 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов /т. І а. с. 132-144/. 17 березня 2021 року засобами поштового зв`язку представник позивача подала письмові пояснення /т. І а. с. 151-161/. 30 вересня 2021 року представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог до 96 410, 39 грн /т. І а. с. 195-214/. 09 грудня 2021 року суд ухвалою, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, внесеною до протоколу судового засідання, прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду /т. І а. с. 220/. 26 січня 2022 року представником позивача подано розрахунок додаткових витрат на утримання дітей /т. І а. с. 225-229/. 26 січня 2022 року представник відповідача подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи письмові докази офіційного працевлаштування відповідача /т. І а. с. 230-248/. 06 грудня 2022 року представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача. У судове засідання позивач, її представник не з`явилися, враховуючи подану представником позивача заяву. Відповідач, його представник також не з`явилися у судове засідання, про час, дату і місце призначення якого повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 24 лютого 1996 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого мають трьох дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Департаментом громадянських справ Міністерства внутрішніх справ Палестинської влади, справжність якого засвідчено Департаментом консульської служби Міністерства закордонних справ України 22 серпня 2017 року; неповнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 11 жовтня 2006 року та неповнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 03 червня 2011 року /а. с. 8, 11, 12/. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року у справі № 757/46604/16-ц шлюб між сторонами було розірвано, позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 23 травня 2019 року, виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві /а. с. 12-13, 14/. Встановлено, що діти проживають разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: с. Багрин, Васильківський район, Київська область, що підтверджується довідками з місця проживання № 166 від 10 липня 2018 року та № 190 від 31 травня 2019 року виданих виконкомом Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області /а. с. 15/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. За приписами частини першої статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс 17 зроблено висновок, що Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663 св 21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19). Позивач до розрахунку додаткових витрат включила суми оплати навчання [PERSON] і [PERSON] у ТОВ «Політико-правового коледж «АЛСКО» у розмірі 75 295, 00 грн, котрий є недержавним закладом освіти, заняття з вивчення хімії, математики у розмірі 12 900, 00 грн (3 330, 00 + 9 600, 00) та англійської мови 18 941, 80 грн (10 040, 00 +8 901, 80) - [PERSON] , заняття [PERSON] з літератури у розмірі 8 900, 00 грн, оздоровлення на базі відпочинку «Комсомольська» ПАТ «НТК «Електроприлад» - 5 040, 00 грн, а також вартість придбаних канцелярських товарів на суму у розмірі 1 257, 95 грн /т. І а. с. 225-228/. Проте такі витрати не можна віднести до категорії додаткових витрат, які не покриваються сумою аліментів, виходячи з наступного. Навчання дітей у приватній школі за бажанням обох батьків чи одного з них не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами у розумінні положень статті 185 СК України, що підтверджується аналогічними висновками Верховного Суду у постановах від 22 травня 2019 року № 201/15248/16-ц (61-4862св18) та 10 січня 2019 року у справі № 369/11745/16-ц (провадження № 61-34801св18), а так само відвідування додаткових занять з певних предметів (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 205/4622/16-ц (провадження № 61-22588св18). Також оздоровлення на базі відпочинку без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування суд не може віднести до додаткових витрат (постанова Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18), як і безумовно придбання канцелярських товарів (постанова Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18). Так, суд встановив, що 23 серпня 2019 року [PERSON] лікар-офтальмолог поставила діагноз міопії середнього ступеня, [PERSON] - міопія слабого ступеня /т. І а. с. 20-23, 71-75/. Підтверджені витрати на обстеження і потрібні медичні засоби [PERSON] становили 13 290, 00 грн (340, 00 + 10 400, 00 + 2 550, 00) /т. І а. с. 20-23/, [PERSON] - 2 560, 00 грн (340, 00 + 2 220, 00) /т. І а. с. 71-75/. Також при обстеженні 19 лютого 2020 року [PERSON] і [PERSON] дитячим лікарем-ендокринологом обом дітям поставлено діагноз дифузний зоб І ступеня /т. І а. с. 16-19, 67-70/. Підтверджені витрати на обстеження [PERSON] становили 1 029, 03 грн (189, 03 + 840, 00) /т. І а. с. 16-19/, [PERSON] - 1 029, 03 грн (189, 03 + 840, 00) /т. І а. с. 67-70/. З медичної документації, яка надана суду на підтвердження оплати послуг, наданих дітям у галузі стоматології, не вбачається встановлення діагнозу, а отже захворювань, у тому числі хронічних, рекомендації лікарів щодо постійного лікування, що потребує додаткових витрат, а не покриваються сумою аліментів. Сторона відповідача визнала позов у частині, погоджувалася на добровільну сплату суми у розмірі 10 400, 00 грн. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 10 400, 00 грн. V. Розподіл судових витрат. За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід Держави, оскільки за вимоги щодо додаткових витрат на дитину позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню сума у розмірі 103, 92 грн пропорційно до задоволеної частини позову (10, 78 % від 964, 10 грн). Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial