Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

02.11.2022 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період січень 2021 року -серпень 2022 року у розмірі 57337,67грн., зазначивши при цьому, що загальна сума пені становить за підрахунками позивачки 171983,22 грн., а стягнення аліментів відбувається на підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2018 року, яке набуло чинності, по цивільній справі №632/1618/18 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін по справі: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що відповідач зазначене заочне рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконує, починаючи з січня 2021 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі, яку позивачка і просить стягнути з відповідача. Оскільки вказане питання стосується забезпечення двох неповнолітніх дітей сторін по справі у відповідності до вимог статті 196 Сімейного кодексу України позивачка бажає стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості, яка складає розмір заборгованості з аліментів станом 31.08.2022 року. Ухвалою судді від 15.11.2022 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, з можливістю подання заяв по суті позову у порядку статей 178-180 ЦПК України, справу було призначено до судового розгляду на 05 грудня 2022 року (а.с.18). Ухвалою суду від 05.12.2022 року провадження у справі було відкладено через залишення у відповідача одного дня для подання відзиву (а.с.23). У судовому засіданні 08.12.2022 року судом встановлено, що відзив з боку відповідача не надходив, у зв`язку з чим справа слухається на підставі поданої позовної заяви та додатків до неї. Позивачка у судовому засіданні вимоги, поданої нею позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює, однак має неофіційний дохід у вигляді доходів від неофіційної діяльності таксі. Відповідач як станом на 05.12.2022 року, так і у судовому засіданні 08.12.2022 року проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він сам борг по аліментам визнає, однак сплатити його станом на час розгляду справи не може, оскільки не має офіційного заробітку, посилання позивачки на неофіційний заробіток відкинув як бездоказові, просив суд з розумінням поставитися до складної майнової ситуації відповідача, яка пов`язана з військовими діями в країні та неможливістю офіційно працевлаштуватися з гідною заробітною платою. Вислухавши сторони, дослідивши позовну заяву разом із долученими до неї доказами, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.10.2016 року по справі №632/1740/16-ц, яке набуло чинності, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.14). Відповідач є батьком, а позивачка матір`ю двох неповнолітніх дітей сторін по справі: доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області Україна 15.01.2007 року (актовий запис №03 від 15.01.2007 року)(а.с.12) та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області Україна 27.02.2008 року (актовий запис №15 від 27.02.2008 року)(а.с.13). Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.11.2016 року по справі №632/1618/18, провадження №2/632/692/18, яке набуло чинності, був змінений спосіб стягнення з відповідача раніше стягуваних аліментів на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.10.2016 року по справі №632/1739/16-ц, а саме розмір аліментів з твердої грошової суми був змінений на частку від заробітку (доходу) відповідача та визначена вказана частка у розмірі 1/3 частину усіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи таке стягнення з часу набранням рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.3-4). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 06.10.2022 року за вих.№61/5 головним державним виконавцем Кібалко Н.М. Первомайського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) у період з 01.01.2021 року до 31.08.2022 року загальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей становить 57337,67 грн. (а.с.8). Нарахування розміру заборгованості здійснювалося державним виконавцем на підставі середньої заробітної плати працівника на території м. Первомайський Лозівського району Харківської області, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та не має іншого доходу, облік якого був би встановлений державним виконавцем. Відповідач вказаний розрахунок у судовому засіданні не оскаржував та з його розміром погодився. Суд також не вбачає жодних невірних даних у даному розрахунку, оскільки він проведений відповідно до ч.2 ст.195 СК України: заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Щодо наведеного позивачкою у позовній заяві розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який склав 171983,22 грн., то вказаний розрахунок відповідачем також не оскаржувався, а суд погоджується як з його розміром, так і з відповідними нарахуваннями щомісячного боргу, а тому вказана сума неустойки станом на 01.09.2022 року відповідає вимогам закону. Так, розмір заборгованості по пені через несплату аліментів з боку відповідача склав: за січень 2021 року - 4460,13 грн., за лютий 2021 року - 5998,55 грн., за березень 2021 року - 5607,33 грн., за квітень 2021 року - 6534,73 грн., за травень 2021 року - 17013,91 грн., за червень 2021 року - 14556,95 грн., за липень 2021 року - 15269,24 грн., за серпень 2021 року - 14158,10 грн., за вересень 2021 року - 13082,80 грн., за жовтень 2021 року - 12358,00 грн., за листопад 2021 року - 11249,00 грн., за грудень 2021 року - 11101,90 грн., за січень 2022 року - 8954,79 грн., за лютий 2022 року - 7918,70 грн., за березень 2022 року - 6771,60 грн., за квітень 2022 року - 5661,50 грн., за травень 2022 року - 4514,40 грн., за червень 2022 року - 3404,30 грн., за липень 2022 року - 2257,20 грн. та за серпень 2022 року - 1110,09 грн. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Загальний розмір заборгованості по аліментам станом на 01.09.2022 року з боку відповідача складає 57337,43 грн., загальний розмір пені за несплату аліментів з боку відповідача станом на 01.09.2022 року складає 171983,22 грн., а тому суд встановлює загальний розмір пені, яка може бути стягнута у розмірі 57337,43 грн., що як відповідає закону, так і вимогам, які виклала позивачка у позовній заяві. Тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. Окремо суд відкидає посилання відповідача на відсутність в його діях винних дій щодо не сплати аліментів, оскільки він не працює та не має постійного заробітку, оскільки обов`язок утримання дітей відповідно до вимог СК України презюмується та дії батьків щодо їх утримання не можуть мати під собою посилання на відсутність заробітку чи доходу. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) зі сплати аліментів. Тому з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі розрахункового судового збору для вимог немайнового характеру, що у 2022 році складає 992,40 грн., від сплати його при зверненні до суду була звільнена позивачка. Крім цього позивач заявила до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., які складаються з витрат за підготовку та складання позовної заяви, на доказ чого суду були надані докази перерахування вказаних коштів адвокату Бойко О.В., договір про надання правничої допомоги від 27.10.2022 року та акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 27.10.2022 року з детальним розписом часу та витрат, які адвокат витратив на складання позовної заяви [PERSON] (а.с.5-7). Вирішуючи питання стягнення вказаних витрат з відповідача, суд погоджується з їх розміром, вважає їх спірмірними із предметом позову та вирішує їх стягнути у відповідності до вимог ст.137 ЦПК України з відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved