Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

14 вересня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши їй та [PERSON] в користування житлову кімнату, позначену в технічному паспорті цифрою 5 площею 11,2 кв.м., а у користування [PERSON] та\~ [PERSON] житлову кімнату, позначену в технічному паспорті цифрою 6 площею 14,8 кв.м. Інші приміщення квартири: кухню площею 8,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м., передпокій площею 8,0 кв.м. та вбудовану шафу площею 1,1 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників. Обґрунтовано позов тим, що позивач та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , кожному належить по 1/4 частці. Раніше позивач користувалася кімнатою, позначеною в технічному паспорті цифрою 5 площею 11,2 кв.м., а відповідачі кімнатою, позначеною в технічному паспорті цифрою 6 площею 14,8 кв.м. Влітку позивач переїздила в село і там проживала. Коли позивач ввостаннє їздила в село, вона погодилась, щоб на період її відсутності, в кімнаті, якою вона користувалася, пожив онук [PERSON] . Проте, коли позивач повернулася, відповідачі її в цю кімнату не впустили, поставили в передпокої стільці, на які поклали доски, і з того часу позивач спить на досках в передпокої. З приводу перешкод у користуванні квартирою позивач зверталася до поліції, але їй було роз`яснено, що вказаний спір необхідно вирішувати в судовому порядку. Відповідачу [PERSON] на праві власності також належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрований [PERSON] . Оскільки позивачу створено нестерпні умови для проживання і позбавлено її права користування житловими кімнатами, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали. 28 листопада 2022 року від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, однак така ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі статей 49, 126 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), залишена без розгляду. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Позивач, зокрема, пояснила, що протягом 10 років вона спить в коридорі, її речі знаходяться також в коридорі, іншими приміщеннями квартири їй фактично не дають користуватися. Щодо користування житловими кімнатами та іншими приміщеннями квартири постійно виникають сварки. Представник позивача у судовому засіданні вказала, що з метою якнайкращого забезпечення житлових прав усіх співвласників, враховуючи, що квартира на праві власності належить двом жінкам та двом чоловікам, тому запропонований позивачем порядок користування квартирою не буде порушувати нічиїх прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Також, відповідач підтвердив, що позивач спить у коридорі, там знаходяться її речі і фактично позивач всіма іншими приміщеннями квартири не користується. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Відповідачу [PERSON] , в тому числі, в телефонному режимі повідомлялося про знаходження в провадженні суду даної справи. Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача [PERSON] та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , кожному належить по 1/4 частці, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 04 травня 2016 року, виданого Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10, 11-12). Згідно з технічним паспортом квартира складається з двох кімнат житловою площею 26,4 кв.м., а саме: житлової кімнати площею 11,6 кв.м. та житлової кімнати площею 14,8 кв.м., а також кухні площею 8,1 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., передпокою площею 8,0 кв.м., комори площею 1,1 кв.м. Квартира обладнана балконом 2,0 кв.м. Загальна площа квартири 49,3 кв.м. (а.с. 14). Позивач у липні 2022 року зверталася до поліції з повідомленням про те, що невістка [PERSON] виганяла її з квартири (а.с. 45). Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із\~частинами першою-третьою\~статті 358\~Цивільного кодексу\~України право\~спільної часткової\~власності здійснюється\~співвласниками за\~їхньою згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Із технічного паспорта на квартиру вбачається, що житлова площа у спірній квартирі становить 26,4 кв.м, тобто, кожен має право на користування житловою площею 6,6 кв.м. Квартира складається із двох кімнат площею 11,6 та 14,8 кв.м., а тому виділити кожному співвласнику житлове приміщення такого розміру, що відповідало б їх частці, не можливо. Враховуючи, що на час розгляду справи судом згоди про порядок користування саме житловими кімнатами між сторонами не досягнуто, позивач спить у коридорі на стільцях, оскільки ліжко, на якому вона спала, зайняв її онук [PERSON] , речі позивача також знаходяться в коридорі, беручи до уваги те, що встановлення порядку користування квартирою між співвласниками не тягне за собою припинення права спільної часткової власності чи зміну часток у праві власності кожного із співвласників, а тому з метою вирішення наявного спору та забезпечення позивачу, як співвласнику квартири, можливості користуватися саме житловою кімнатою, суд вважає за можливе встановити запропонований позивачем порядок користування квартирою між співвласниками. Також, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути по 330 грн. 80 коп. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору, а іншу частину витрат по сплаті судового збору позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved