Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

В травні 2022 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача\~на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 63809,92 грн. та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що 07.07.2017 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено угоду № С17.338.71092 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п. 2 Договору № С17.338.71092 від 07.07.2017, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (далі - Кредитна карта). Відповідно до п. 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - Кредитна лінія та/або Кредит) на наступних умовах: Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. (п. п. 3.1. Договору); Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 20000,00 грн. п. п. 3.2. Договору); Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00 % річних (п. п. 3.3. Договору). Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 20000,00 грн. строком до 07.07.2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього Договору. Згідно із п. 4 Договору Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Типовим графіком і розрахунком сукупної вартості Кредиту. Згідно до п. п. 5.1 Угоди Клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідно до п. п. 5.3. Договору Банк перед укладенням Угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними. Належний йому примірник оригіналу угоди йому вручено Банком при підписанні даної Угоди. Умови Угоди та Договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , та надавши кредитні кошти в розмірі 20000,00 гривень в межах кредитного ліміту визначеного в п. п. 3.1. Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 виникла заборгованість у розмірі 56300,69 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 20200,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 36100,69 грн. 03.12.2020 між акціонерним товариством "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" укладено договір факторингу № 12/90. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "Профіт Капітал", а ТОВ "ФК "Профіт Капітал" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT "Ідея Банк" за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT "Ідея Банк", та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від AT "Ідея Банк" до ТОВ "ФК "Профіт Капітал" в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ "ФК "Профіт Капітал" зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ "ФК "Профіт Капітал" зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT "Ідея Банк". За таких обставин, до ТОВ "ФК "ПрофітКапітал", починаючи з 03.12.2020, відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право за Договором № С17.338.71092 від 07.07.2017 року, що укладений між AT "Ідея Банком" та [PERSON] . У зв`язку із подальшим не виконанням боржником [PERSON] зобов`язань за Договором № С17.338.71092 від 07.07.2017, у нього станом на 10.01.2022 утворилась заборгованість у розмірі 63809,92 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом 20200,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 36100,69 грн; 3% річних за користування кредитом 1822,85 грн.; заборгованість за інфляційними витратами 5686,38 грн. На підставі наведеного просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 63809,92 гривень, витрати по сплаті судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.07.2017 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено угоду № С17.338.71092 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п. 2 Договору № С17.338.71092 від 07.07.2017, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Відповідно до п. 3 договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - кредитна лінія та/або кредит) на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. (п.п. 3.1. договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 20000,00 грн. (п.п. 3.2. договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних (п.п. 3.3. договору). Згідно п. 4 договору підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту. Згідно до п. п. 5.1 угоди клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідно до п. п. 5.3. договору банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами банку і згоден з ними. Належний йому примірник оригіналу даної угоди йому вручено банком при підписанні даної угоди. Умови даної угоди та договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , та надавши кредитні кошти в розмірі 20000,00 гривень в межах кредитного ліміту визначеного в п. п. 3.1. Договору. Позичальник [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 виникла заборгованість у розмірі 56300,69 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 20200,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 36100,69 грн. 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Ідея банк» відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Профіт Капітал» приймає права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №12/90 від 03 грудня 2020 року, боржником за кредитним договором № С17.338.71092 від 07.07.2017 зазначено [PERSON] . 30.11.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором у 30-ти денний термін з моменту отримання вимоги, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень, який долучений до матеріалів справи. Відповідачем вищезазначена вимога залишена без задоволення. Згідно п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас,ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 03.12.2020 по 17.01.2022 інфляційні втрати становлять 5686,38 грн., 3 % річних за користування кредитом становлять\~1822,85 грн. У постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним кредитним договором на час звернення з позовною заявою, відповідно зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № С17.338.71092 від 07.07.2017, у розмірі 63809,92 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом 20200,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 36100,69 грн; 3% річних за користування кредитом 1822,85 грн.; заборгованість за інфляційними витратами 5686,38 грн. Вирішуючи відповідно до вимогст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід Що ж стосується вимог позивача про стягнення понесених витрат на професійно правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмовиу задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячиз конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне дорученняз відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не подав жодних документів, зокрема, розрахунку витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). За таких обставин суд дійшов висновку, що підстави для відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Outcome: approved