Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2023 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. З позовної заяви вбачається, що 22 лютого 2002 року позивачка уклала з відповідачем шлюб. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 01 вересня 2019 року син сторін є студентом денної форми навчання у ВСП „Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій Національного університету „Чернігівська політехніка", і наразі навчається на четвертому курсі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, позивачка звертається до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 21 листопада 2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Враховуючи положення ст. 19, 274, 276-277 ЦПК України, прийнято рішення розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, 19.12.2022 подала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с.16) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за адресою його місця реєстрації. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернігівській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12). Згідно з відміткою поштового відділення судову повістку про виклик в судове засідання на 19.12.2022 відповідач отримав особисто. (а.с.15) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст.130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. З дослідженого свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] у с.Тупичів Городнянського району Чернігівської області, його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 4) Дослідженням копії рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 30.11.2020 у справі №732/1539/20, яке набрало законної сили 31.12.2020, установлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 2-3) З довідки Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №550 від 08.11.2022 установлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . ( а.с.4) З дослідженої в судовому засіданні довідки ВСП „Фаховий коледж транспорту та комп`ютерних технологій Національного університету „Чернігівська політехніка" №90 від 08.11.2022 установлено, що [PERSON] є здобувачем освіти ВСП „ФКТКТ НУ „Чернігівська політехніка". Навчається на IV курсі за спеціальністю „Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка". Термін навчання з 01.09.2019 до 30.06.2023. Навчання за рахунок державного бюджету, форма навчання - денна. (а.с.5) Правилами ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з приписами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, що визначено ч. 2 ст. 199 СК України. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] на цей час є повнолітнім, він продовжує навчання, форма навчання денна, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу таку допомогу надавати, оскільки є працездатним, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки. З урахуванням того, що відповідач не надав заперечень на позовну заяву, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання повнолітнього сина в період його навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved