Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

13 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з повною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 січня 2003 року вона купила квартиру [ADDRESS] . Пізніше вказаний район був приєднаний до міста Харкова за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що 21 червня 2003 року її син - [PERSON] одружився з відповідачкою по справі - [PERSON] , та позивачка надала останнім у користування вищевказану квартиру, а також дозволила відповідачці зареєструвати своє місце проживання в цій квартирі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 січня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Після чого, 12 грудня 2012 року відповідачка зареєструвала шлюб з громадянином РФ та з 2014 року постійно стала проживати на території РФ. Відповідачка вже більше семи років не проживає в помешканні, яке належить позивачці на праві власності, при цьому добровільно знятися з реєстрації відмовляється, що позбавляє позивачку вільно розпоряджатися своїм майном. З огляду на викладене, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. За наслідками повторного автоматизованого розподілу між суддями цивільної справи №953/17413/21, провадження №2/953/1143/22, який здійснено 17 жовтня 2022 року відповідно до наказу голови Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. №02-03/213 від 23 вересня 2022 року «Про надання відпустки по догляду за дитиною судді Лях М.Ю.», цивільну справу передано в провадження судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2022 року цивільну справу прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2022 року за клопотанням позивача витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання громадянкою України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] державного кордону України у період часу з 01 січня 2020 року по теперішній час, а також задоволено клопотання про виклик свідків. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Крім того, позивачка у судовому засіданні відмовилася від допиту заявленого останньою свідка [PERSON] . Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним шляхом надіслання судової повістки, про причини своєї неявки суд не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачки не надходило. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно з договором купівлі-продажу від 25 січня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. за реєстровим №233, [PERSON] , [PERSON] , який діє особисто за себе та від імені неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] продали [PERSON] квартиру [ADDRESS] . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24119032 від 11 липня 2014 року слідує, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 січня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком О.В. за реєстровим №233. Як слідує з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 01 вересня 2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 січня 2008 року шлюб між [PERSON] , 1978 року народження та [PERSON] , 1978 року народження, зареєстрований 21 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського РУЮ м. Харкова (актовий запис №275) розірваний. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 жовтня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 29 січня 2008 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за № 47 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоюється прізвище - [PERSON] . 12 грудня 2012 року Центральним відділом управління РАЦС адміністрації міста Бєлгорода між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб за актовим записом №2426, під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2012 року. Актом обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , про проживання мешканців в даній квартирі від 31 липня 2021 року, затвердженим директором КП Жилсервіс МЖК «Інтернаціоналіст» Горбенко С.І. та складеним мешканцями квартир за адресою: [ADDRESS] , а саме мешканцями квартир: [ADDRESS] - [PERSON] , квартири [ADDRESS] - [PERSON] , квартири [ADDRESS] - [PERSON] встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає один мешканець, а саме - [PERSON] , який є онуком власника квартири [PERSON] . Колишня невістка - [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2014 року по теперішній час. З долучених до матеріалів справи копій квитанцій про сплату за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] впродовж 2021 року сплачувала вартість наданих за вищевказаної адресою житлово-комунальних послуг. На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2022 року з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адресу суду надійшло повідомлення за вих.№ 26156/22 про те, що громадянка України [PERSON] , [INFO] у період з 01 січня 2020 року по 09 грудня 2022 року виїхала з території України 17 грудня 2020 року у пункті пропуску Гоптівка, інші відомості відстуні. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу із сином позивачки та впродовж 5 років останні проживала у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить позивачці. Однак, вже більше ніж 7 років відповідачка не з`являється за вищевказаною адресою, оскільки з 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином РФ та з 2014 року проживає на території РФ. Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстави для обмови в них відсутні, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. За змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved