Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , та квартири [ADDRESS] . Державним нотаріусом Першої Луцької нотаріальної контори Пастуховою Н.В. після смерті [PERSON] її сину - [PERSON] , було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 2018 року. Постановою Волинського апеляційного суду від 15.03.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , державний нотаріус Першої Луцької нотаріальної контори Пастухова Н.В., приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська М.В., про усунення від права на спадкування та визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом задоволено в повному обсязі зокрема вирішено: усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2018, посвідчене державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В., серія та номер 4-1571, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майпа:1704145307101, на квартиру [ADDRESS] ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2018, посвідчене державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В., серія та номер 4-1481, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:795292807І01, на квартиру [ADDRESS] . Вказує, що після усунення [PERSON] від права на спадкування за законом нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю спадкоємців попередніх черг, право на спадкування за законом перейшло до позивача - [PERSON] , як до спадкоємця четвертої черги (особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2018 року у справі № 161/20517/18 заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] задоволено повністю Зазначає, що з березня 2012 року фактично проживав спільно із [PERSON] однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , спільно з останньою вели бюджет, мали спільний побут, спільно харчувались, мали взаємні права та взаємні обов`язки, спільно вели господарство, що свідчить про наявність сімейних відносин між ними. Оскільки [PERSON] проживала з позивачем та своїм сином - [PERSON] , який за рішенням суду усунутий від права на спадкування за законом, інші родичі, а відтак і спадкоємці 1-3 черг - відсутні, сторона позивача вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] з березня 2012 року проживали однією сім`єю. Дії приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевської М.В. щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом та державної реєстрації права приватної власності на об`єкти нерухомого майна (квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] ) за [PERSON] є грубим порушенням законодавства України, не було враховано право позивача як спадкоємця, який фактично прийняв спадщину, а тому вказані свідоцтва підлягають визнанню недійсними та скасуванню. А тому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] із спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 1343, видане 20.07.2022 року Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В., скасувати державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності 47377555, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64237965 від 20.07.2022 року, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер 1341, видане 20.07,2022 року Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В., скасувати державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності 47377282, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64237653 від 20.07.2022 року, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень). Ухвалою суду від 25.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Одночасно з заявою подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Зачитавши заяву позивача та її представника, які підтримали позовні вимоги, представника відповідача, який визнав позовні вимоги та дослідивши наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст.\~200, ст.\~206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу, Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України судом можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про\~спадкування»\~встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами\~за\~правилами позовного\~провадження,\~якщо\~особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів,\~що мають юридичне значення,\~які\~можуть вплинути\~на\~спадкові\~права\~й\~обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний срок повинен виповнитися на момент відкритгя спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до копії паспорта [PERSON] , серії [NUMBER] [PERSON] був знятий з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] - 12.11.2014, а 22.01.2016 р. місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.14-15). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 04.12.2015 р. [PERSON] отримала у спадок від своєї матері [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.47). Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.03.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В. В. (зареєстровано в реєстрі за № 1515) [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.45-46). Судом встановлено, що квартира, в якій було зареєстроване місце проживання [PERSON] належала на праві власності [PERSON] , що підтверджує близькі стосунки позивача з [PERSON] . Але з березня 2012 вони фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . З березня 2012 року позивач спільно проживав з [PERSON] та був пов`язаний з нею спільним побутом, внаслідок чого вони мали взаємні права та обов`язки. Зазначене обумовлюється наявністю спільного бюджету та обставинами щодо визначення порядку використання спільних коштів на придбання засобів повсякденного вжитку, продуктів харчування, оплати комунальних послуг. Оскільки, відповідач [PERSON] дані обставини визнав, то суд приходить до висновку, що факт проживання позивача з померлою [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останньої є доведеним, а відтак позивач має право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги. Частиною першою статгі 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1300 ЦК України передбачає, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може знести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту у ст. 1301 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) виокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. До інших підстав визнання свідоцтва недійсним відноситься також випадок коли у зв`язку видачею свідоцтва про право на спадщину порушуються права інших осіб. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Таким чином, аналіз наведеного дає змогу дійти висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтв про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб\~(а\~в даному випадку такою особою є як спадкоємець четвертої черги) є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними. Згідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним може лише суд. Постановою Волинського апеляційного суду від 15.03.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , державний нотаріус Першої Луцької нотаріальної контори Пастухова Н.В., приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська М.В., про усунення від права на спадкування та визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом задоволено в повному обсязі зокрема вирішено: усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2018, посвідчене державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В., серія та номер 4-1571, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майпа:1704145307101, на квартиру [ADDRESS] ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2018, посвідчене державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В., серія та номер 4-1481, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:795292807101, на квартиру [ADDRESS] (а.с.21-25). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315286697 від 16.11.2022 року, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською Мирославою Валеріївною за громадянином [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1704145307101; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64237653 від 20.07.2022 14:56:08; підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та помер: 1341, виданий 20.07.2022, видавник: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська М. В.) У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315287304 від 16.11.2022 року, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською Мирославою Валеріївною за громадянином [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 795292807101; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64237965 від 20.07.2022; підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: 1343, виданий 20.07.2022, видавник: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська М. В.) Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.12.2018 року у справі № 161/20517/18 заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] задоволено повністю (а.с.37). У відповідності до інформаційної довідки № 306250069 від 01.08.2022 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області 09.01.2019 року було накладено арешт на вищевказані квартири (а.с.26-27). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2022 року у справі № 161/10957/22 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . У відповідності до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315287304, № 315287304 від 16.11.2022 року, державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 17.08.2022 було накладено арешт на вищевказані квартири. У відповідності ст. 68 Закону України Про нотаріат нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право па спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Судом встановлено, що після усунення сина [PERSON] [PERSON] від права на спадкування за законом, відповідач [PERSON] , як двоюрідний брат померлої [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги, а позивач [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги (як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини). Тому є достатні та допустимі докази вважати, що свідоцтва про право на спадкування ща законом №1343 та №1341, видані 20.07.2022 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В. [PERSON] є порушенням прав позивача, як спадкоємця четвертої черги, а тому підлягають визнанню недійсними. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не піддягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення у випадку, передбаченому підпунктом "а пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 стати 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішенця державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно абз.2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 року у справі № 569/15704/18. Таким чином суд вбачає відсутність належних документів щодо факту набуття [PERSON] прав на спірне нерухоме майно, тобто в такому випадку державний реєстратор не мав законних підстав для внесення таких відомостей до Реєстру. Оскільки приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В. було порушено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: 1343, видане 20.07.2022 року Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В. та свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер 1341, видане 20.07.2022 року Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В. є законною та обґрунтованою, у суду є достатні правові підстави для її задоволення. У свою чергу, оскільки право власності на спірні квартири було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину, визнаного судом недійсним, підлягає задоволенню позовна вимога про скасування державної реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності 47377555, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64237965 від 20.07.2022 року та державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності 47377282, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64237653 від 20.07.2022 року. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, із врахуванням визнання відповідачами позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved