Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

22 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою відповідно до якої просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був 22 липня 2006 року зареєстрованим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровьскій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 липня 2006 року зроблено відповідний актовий запис №432. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 липня 2006 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На фоні особистої неприязні , один до одного, почастішали сварки. Непорозуміння між ними загострювалося. Щоразу намагаючись вирішити життєві питання спокійно, дійти обопільної згоди та залагодити конфлікти, дані спроби закінчувалися гучними сварками. Наразі кожен живе своїм особистим життям, можливості зберегти сім`ю немає. Примирення та збереження шлюбу, спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює відносини з відповідачем. Ухвалою суду від 14 жовтня 2022 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, в свою чергу надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з`явився, в свою чергу надав суду заяву відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 22 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровьскій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 липня 2006 року зроблено відповідний актовий запис №432. (а.с. 5) Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачем позовних вимог та його бажання розірвати шлюбні відносини з позивачем. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв'язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 496,20 грн., а інші 50% (496,20 грн. відповідно) - повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved