Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою і просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 10\~000,0 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.01.2019 між сторонами у справі був укладений шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] . На даний момент позивач та відповідач разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку з чим на розгляді в Яворівському районному суді перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Малолітній син залишився проживати разом із позивачем і перебуває на її повному утриманні. На даний момент [PERSON] не працює, оскільки повністю займається вихованням сина, адже такому лише 3 роки. Вказала, що станом на день подання заяви відповідач проходить військову службу у в/ч [NUMBER] та отримує хорошу заробітну плату, а саме 20\~000,0 грн, а також премію в розмірі 30\~000,0 грн, що разом складає 50\~000,0 грн, а тому може забезпечувати сину належний життєвій рівень. Відповідач не брав і не бере участі у вихованні дитини, ніяким чином не забезпечує утримання сина, абсолютно не піклується про нього та не цікавиться вихованням. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися з цим позовом про стягнення аліментів. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.09.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Назаркевич С.С. до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов підтримав в позвному обясзі та просив такий задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, щодо задоволення позову не заперечив. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у\~судове\~засідання 30.11.2022 не зявились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 29.01.2019 перебувають у шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №36. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Львівській\~області 25.04.2019, актовий запис №611. Батьками дитини значаться [PERSON] та [PERSON] Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу не надає, що не заперечується сторонами. Так, ст. 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України . Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Згідно з\~ч.ч.1,\~2\~ст.184\~СК УКраїни,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі 10000 грн. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Так, згідно з ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому початком стягнення аліментів є дата подання позову до суду, а саме: 01.09.2022. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд дійшов висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вище викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved