Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

04.10.2022р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2006р., шлюб розірвано за рішенням суду від 04.03.2020р. Від цього шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також вони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який був ними усиновлений на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2018р. Після припинення шлюбних відносин неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишились мешкати з відповідачкою, а неповнолітній син [PERSON] - з позивачем. [PERSON] має певні вади здоров`я, тому потребує постійного лікування та додаткового догляду. Він як батько повністю забезпечує необхідні умови для виховання, розвитку, лікування сина. Він є підприємцем та має матеріальну змогу утримувати своїх неповнолітніх дітей, зокрема сплачує аліменти на утримання дітей, які проживають з відповідачкою. Відповідачка не проявляє материнської турботи, любові та уваги до [PERSON] , не цікавиться станом його здоров`ям, вихованням та розвитком, не приймає ніякої участі в його утриманні, матеріальної допомоги не надає. Вона ніде не працює та не має власного доходу. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.10.2022р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. 10.10.2022р. до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , в якій вона позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, просить розглянути справу у її відсутність. 02.12.2022р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, яким визнано доцільним позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сосніна Л.І. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Представник третьої особи Малинка Ю.М. в підготовче судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи за наявними у справі доказами і згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням позову відповідачкою [PERSON] ухвалити рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2006р. Шлюб розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.03.2020р., яке набрало законної сили 07.08.2020р. (арк.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо, неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з матір`ю - відповідачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , - з батьком - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк.12). Згідно з інформацією Запорізької початкової шкоди «Гармонія-плюс» ЗМР від 01.11.2022р. [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021р. по теперішній час навчається у шкільному підрозділі закладу. Дитина до закладу приходить охайною, доглянутою, маючи все необхідне для відвідування навчального закладу та занять у гуртках ГПД. За даними психолого-педагогічного діагностування у першому класі поведінка [PERSON] часто мала неадекватний характер, мав труднощі у взаємовідносинах з однокласниками та педагогами. Він достатньо легко вступав в контакт з ними, проте часто їх взаємодія викликала конфлікт, внаслідок чого була агресивна поведінка з богу [PERSON] . Емоційний стан дитини нестабільний, схильний до різкої зміни настрою, йому складно керувати власною поведінкою та емоціями. Навчальні досягнення дитини мають середній рівень, хоча здатен на більше, проявляє інтерес до математики. Під час дистанційного навчання відвідує онлайн уроки, хоча виконує домашнє завдання несистематично. З початку навчання [PERSON] до навчання приводила та спілкувалась з педагогами мати [PERSON] , інколи батько або бабуся. В подальшому до закладу дитину частіше почала приводити бабуся, яка повідомили, що мати більше не проживає разом з дитиною та його батьком. На даний час батько та бабуся спілкуються та контактують з педагогами щодо освітнього процесу [PERSON] , досягнень та поведінки дитини, слідкують і турбуються станом його здоров`я (арк. 48-49). Згідно з інформацією КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» ЗМР від 02.11.2022р. [PERSON] , [INFO] , спостерігається лікарем-педіатром КНП «ЗЦПМСД №5», також перебуває під наглядом лікаря офтальмолога, призначення лікарів виконуються в повному обсязі (арк.50). Згідно з довідкою Центру оздоровчих систем [PERSON] , [PERSON] , з 10.07.2021р. по 20.08.2022р. пройшов курс психологічних консультацій. Після проходження курсів, тестування показало позитивний результат. Рекомендовані контрольні консультації психолога на протязі 3-х місяців після закінчення курсів один раз на місяць, через 6-ть місяців - повторний курс психологічних консультацій для закріплення результатів (арк.51). Позивач [PERSON] з 19.08.2018р. по т.ч. є фізичною особою-підприємцем, платником єдиного податку, загальна сума доходу за звітний період (1 півріччя 2022р.) склала 784150,41грн. (арк.52-54). На даний час позивач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , виїхав з м.Запоріжжя та тимчасово мешкає в санаторії «Поляна» Мукачівського р-ну Закарпатської обл.. За місцем перебування ля проживання, виховання та розвитку дитини створені належні умови, наявні продукти харчування, засоби гігієни, одяг та взуття, відносини між батьком та дитиною доброзичливі. Дитина виявила бажання проживати разом з батьком, оскільки мати не цікавиться його життям, з ним не спілкується (арк.58-69). Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] , наданими 21.10.2022р. відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , не мешкає разом з нею з серпня 2019р. Останній раз вона бачила дитину в червні 2022р. Матеріально вона дитині не допомагає, оскільки не працює та має на утриманні інших двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ростиславом опікується батько, бабуся (мати колишнього чоловіка) та няня. Проти позбавлення її батьківських прав щодо [PERSON] вона не заперечує (арк.55). Згідно з заявою, посвідченою приватним нотаріусом ЗМНО Лебідь О.А. 11.10.2022р., реєстровий №1177, [PERSON] ознайомлена з позовною заявою про позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] та просить орган опіки та піклування в скороченому порядку скласти висновок для подання до суду (арк.56). Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району №21.01/03-23/693 від 02.12.2022р. ним визнано доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (арк.43-45). Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка [PERSON] після припинення подружніх відносин з позивачем свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та розвитку неповнолітнього сина [PERSON] - тривалий час не зустрічається і не спілкується з ним, заходів для забезпечення належних умов розвитку та його виховання не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини. Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення. Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] .. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітньої дитини та його батьків, повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду. При цьому, суд виходить з того, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги, не заперечує обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Виходячи з вищевикладених обставин, суд вважає, що таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved