Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

19 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця з дня подання позову і до припинення навчання 30 червня 2023 року. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що син [PERSON] навчається у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» на денній формі навчання, на платній основі, термін навчання до 30 червня 2023 року. Син проживає із нею та перебуває на її утриманні, у тому числі вона несе витрати по оплаті навчання сина, загальний розмір якої згідно договору становить 48000,00 гривень. Син потребує матеріальної допомоги для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, додаткової літератури для навчання, проте відповідач надавати матеріальну допомогу на сина у зв`язку із його навчанням в добровільному порядку не бажає, хоча має таку можливість, оскільки є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, нині перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, крім спільних дітей інших утриманців не має. За таких обставин вимушена звернутися до суду із цим позовом з передбачених ст.199 СК України підстав. Провадження за цим позовом відкрито ухвалою суду від 27 вересня 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 12 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця з дня подання позову і до припинення навчання 30 червня 2025 року. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що син [PERSON] [INFO] досяг повноліття та продовжує навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. У зв`язку із навчанням син потребує матеріальної допомоги для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, додаткової літератури для навчання та всього іншого, що необхідне особі його віку. Син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач зі своєї сторони надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не бажає, хоча має таку можливість, оскільки є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, нині перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, крім спільних дітей інших утриманців не має. Провадження за цим позовом відкрито ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року справи за позовами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх повнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , які продовжують навчання, об`єднані в одне провадження у відповідності до положень п.1 ч.2, ч.3 ст.188 ЦПК України. У цій же ухвалі сторонам роз`яснено їх право на подання письмових заяв по суті спору з урахуванням об`єднання проваджень. Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що примірник матеріалів позову стосовно стягнення аліментів на сина [PERSON] та копію ухвали суду від 27 вересня 2022 року відповідач отримав особисто 17 жовтня 2022 року, а примірник позову стосовно сина [PERSON] , копії ухвал суду від 18 жовтня 2022 року та від 19 жовтня 2022 року 28 жовтня 2022 року. У строк, визначений судом в ухвалах про відкриття провадження з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позови не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2002 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 22 липня 2014 року, яке набрало законної 12 серпня 2014 року. У період шлюбу в сторін народилося два сина: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Із рішення Любомльського районного суду від 28 вересня 2021 року вбачається, що з 15 серпня 2014 року на утримання обох неповнолітніх синів з відповідача стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), а після досягнення сином [PERSON] повноліття, на утримання сина [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Син [PERSON] досяг повноліття [INFO] та з 31 серпня 2020 року навчається у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» за спеціальністю «Право», форма навчання денна, платна, термін навчання до 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою цього навчального закладу від 04 серпня 2022 року № 502. Із цієї довідки також вбачається, що стипендія студентам не призначається, гуртожитком не забезпечуються, [PERSON] академічної заборгованості не має. Згідно із укладеним 31 серпня 2020 року між вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» в особі директора Луцького інституту розвитку людини цього вищого навчального закладу та позивачем [PERSON] договором № 1258-2020-2 загальна вартість навчання сина сторін [PERSON] становить 48000,00 гривень. Син сторін [PERSON] досяг повноліття [INFO] та з 01 вересня 2021 року навчається у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на факультеті історії, політології та національної безпеки, на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 04 серпня 2022 року № 08/1475. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Сини сторін [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю позивачем [PERSON] , що доводиться довідкою відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 04 серпня 2022 року № 1543. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Крім того, норми СК України передбачають принцип рівності прав та обов`язків батьків. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що сини сторін [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття, їх вік є меншим 23 років, вони продовжують навчання, навчаються на денній формі, при цьому син [PERSON] навчається на платній основі, їх навчальні заклади знаходяться у місцевості не за їх місцем проживання, через що, за такої сукупності обставин вочевидь кожен із них потребує матеріальної допомоги. Належить відмітити, що навчання обох синів сторін на денній формі навчання свідчить про відсутність у них можливостей для самостійного заробітку та отримання доходу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач відзиву на позов не подав, тим самим не довів відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу синам у зв`язку з їх навчанням на рівні заявлених позовних вимог. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, а тому зобов`язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні своїх синів. Обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали сплату відповідачем аліментів на синів у зв`язку з їх навчанням, по справі не встановлено. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що обов`язок надавати матеріальну допомогу на синів, які продовжують навчатись, є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері. Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на повнолітніх синів, як продовжують навчання, в розмірі 2000 гривень щомісяця на кожного. Такий розмір аліментів на переконання суду на певному рівні забезпечить потреби повнолітніх синів сторін, забезпечить виконання відповідачем батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів, що продовжують навчання, є доведеними та підставними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить покласти на відповідача, виходячи із заявлених вимог щодо двох повнолітніх синів.

Outcome: approved