Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірними та скасування рішення комісії по розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11 листопада 2021 року за її адресою: [ADDRESS] , представниками Києво-Святошинського відділення відповідача було виявлено порушення, визначене п.3 п.1 глави 2 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: залишки герметику на склі ЗВТ, не чітке тавро держповірника, пошкодження біля скла ЗВТ . В результаті огляду було складено Акт про порушення від 11.11.2021 № 4026 та акт про усунення порушення від 11.11.2021 шляхом зняття газового лічильника на експертизу. Лічильник газу було демонтовано та направлено на експертизу згідно Акту №0800654037 від 11.11.2021 . 28 грудня 2021 року рішенням комісії з розгляду актів про порушення відповідача, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 28.12.2021 № 9268, по об`єкту споживача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , відповідачем було проведено донарахування об`єму природного газу та витрат пов`язаних з порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем. Таке рішення комісії позивач вважає неправомірним, виходячи з того, що: перевірка та демонтаж лічильника газу були проведені без повідомлення та участі позивача, комісія з розгляду актів про порушення створена з порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем, відповідачем не доведено та не встановлено факту викривлення у лічильнику газу даних обліку природного газу позивачем. Вважає своє право порушеним, просить суд: визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачу природного газу та витрат пов`язаних з порушенням Кодексу газорозподільних систем по Києво-Святошинському відділенню АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 28.12.2021 №9268, по об`єкту споживача [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] та стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі. 21 червня 2022 року від представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач надав свої пояснення та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 12 липня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач не спростував тверджень, доводів та аргументів позивача по суті заявлених вимог. Просив задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання 28.11.2022 позивач не з`явилася, до суду подала клопотання, згідно якого просила проводити розгляд справи за її відсутності. У судове засідання 28.11.2022 представник відповідача не з`явилася. Подала до суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є власницею будинку за адресою [ADDRESS] та споживачем природного газу на підставі договору про надання послуг з газопостачання №0800654037 від 20.11.2015 року. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії № 855 від 29.06.2017 здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу. Відповідно до п. 2. глави 2 розділу I Кодексу ГРС, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. АТ «Київоблгаз», як Оператором ГРМ, надаэ [PERSON] послуги з розподілу природного газу за адресою побутового споживання природного газу: [ADDRESS] . 11 листопада 2021 року працівниками АТ «Київоблгаз» в с. Софіївська Борщагівка було проведено заходи по зняттю побутових лічильників газу для направлення на періодичну повірку. Під час обстеження газового лічильника працівниками АТ «Київоблгаз» було виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу марки Візар G-6, зав.№0140335, а саме:залишки герметику на склі ЗВТ,нечітке тавродержповірника, біля скла ЗВТ пошкодження. Відповідно до акту демонтажу від 11.11.2021 року у будинку споживача було демонтовано лічильник марки Візар G-6, зав.№0140335, запаковано в пакет, який було опломбовано пломбою ГРМ з унікальним номером 10006363 та направлено для проведення експертизи. 16 листопада 2021 року комісією проведено експертизу лічильника газу Візар G-6, зав.№0140335, за результатами якої складено акт № 2571е. Експертизою встановлено що: « Цілісність заводських пломб та повірочного тавра: лічильник 2004 року випуску, опломбований пломбою 2016 року. Пломба не відповідає зразку заводу виробника за шрифтом, за розміром та розміщенням символів. Стікерна пломба 8117889 підірвана. Присутні оплавленість на заглушці. Лічильник функціонує, стопор зворотнього ходу спрацьовує. Лічильник на дію магнітного поля не реагує Пошкоджний корпус відлікового механізму в місці встановлення пломби (оплавленості). Пошкоджений шліц гвинта кріплення відлікового механізму, гвинт недокручений. Присутні залишки попереднього герметика під шаром герметика,що нанесений повторно та не за технологією заводу-виробника. Пошкоджена вісь трібів з правої сторони (прикуси). Пошкоджений 8-й цифровий ролик (сколи, подряпини). Забруднений 3-й цифровий ролик на зубцях. Відліковий механізм знімався, розбирався та коригувався ». Висновки комісії: виявлено втручання. За результатами позачергової повірки ДП « Київоблстандартметерелогія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Д50/М2571е-21 від 16.11.2021, згідно якої лічильник визнано непридатним. 28 грудня 2021 року на засіданні комісії АТ «Київоблгаз» у зв`язку з встановленням факту втручання в роботу ЗВТ, прийнято рішення, оформлене протоколом №209, про задоволення акту про порушення року та донарахування [PERSON] об`єму природного газу та витрат пов`язаних з порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем за період з 04.11.2021 по 11.11.2021 року . На підставі зазначеного позивачу було надано під особистий підпис акт-розрахунок не облікованого (донарохованого) об`єму природного газу від 28.12.2021 р. на суму 16 115, 58 грн., акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 28.12.2021 р. та рахунок від 28.12.2021 р. за послуги з експертизи побутового лічильника та повідомлення про своєчасну сплату боргу. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом ГРС. Підпунктом 4 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, Оператор ГРС та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі, в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу. Підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно з підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Схожий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19. Пунктами 1, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРСМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Суд зазначає, що відповідальність споживача щодо забезпечення збереження та цілісності пломб, враховуючи закріплений п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про ринок природного газу» принцип забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, не може бути абсолютно безумовною. Тому для застосування до споживача наслідків у виді донарахування об`ємів природного газу необхідним є надання оцінки виявленому порушенню у світлі конкретних обставин справи у їх сукупності щодо доведеності факту порушення та правильності здійснених розрахунків. Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення експертизи не було встановлено та не досліджувалося питання можливості вчинення конкретних дій з метою викривлення даних обліку природного газу. А отже, висновком експертного дослідження не підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Разом з тим, ні в акті про порушення, ні під час проведення засідання комісії також не встановлено, що факт втручання в конструкцію лічильника мав наслідком спотворення даних обліку газу. Таким чином, порушення цілісності пломби, само по собі не може свідчити про наявність складу правопорушення, оскільки ні актом, ні експертизою не встановлено, що саме пошкодження пломби вплинуло на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ, та саме внаслідок пошкодження пломби - витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу. А отже, за відсутності обов`язкового елементу складу правопорушення, факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ - не доведений. Також суд бере до уваги той факт, що при акт про порушення складався без участі споживача або його законного представника, комісія з розгляду актів про порушення діяла у неналежному складі. Враховуючи вимоги чинного законодавства та все вищевикладене, є неможливим застосування такого виду порушення як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу», оскільки відсутні його обов`язкові елементи передбачені законодавством, а саме: витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому доходить висновку про задоволення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved