Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] , через свого представника-адвоката Сухої М.В., звернулась до суду із заявою, за якою просила суд встановити факт про те, що вона є правнучкою [PERSON] , померлого орієнтовно в 1930-1935 роках, та похованого на на території Братського кладовища, що розташоване у місті Києві по вулиці Симеренка. Заява обгрунтована тим, що запитуваний факт необхідний для встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснення інших дій, пов`язаних з місцем поховання. Провадження за заявою відкрите відповідно до ухвали судді від 16.09.2022 року, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Представник заявниці подала заяву про розгляд справи без участі сторони заявника. Представник заінтересованої особи [PERSON] надіслала відзив на заяву, за яким на рішення у справі поклалась на розсуд суду, та просила розглянути справу без участі представника ритуальної служби. Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон), користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. У відповідності до положень ст. 25 цього ж Закону після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Утримання в належному естетичному та санітарному стані могил, місць родинного поховання, колумбарних ніш, намогильних споруд і склепів здійснюється відповідно їх користувачами (власниками) за рахунок власних коштів (ст. 30 Закону). Згідно з актами обстеження місця поховання, виданих Ритуальною службою СКП "Спецкомбінат ПКПО" м.Київ Братське кладовище, встановлено, що на Братському клодовищі на ділянці 2 знаходиться родинне поховання заявниці, а також могила [PERSON] . Заявниця вказувала, що останній є її прадідом, проте вона не може стати користувачем місця поховання, оскільки документи про смерть та поховання [PERSON] не збереглись., відсутні також документи, що прямо вказують на рідство з померлим [PERSON] . Вказані обставини підтверджені довідками ритуальної служби, та відповіддю з архіву. Тому, суд погоджується із заявницею, що встановити запитуваний факт можливо лише в судовому порядку. Такий факт знайшов своє підтвердження з огляду на надані документи. Так у заяівниці наявні свідоцтво про народження [PERSON] та свідоцтво про її смерть. В свідоцтві про народження батками [PERSON] . зазначені [PERSON] та [PERSON] . Заявниця зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . В цю квартиру вона вселилась на підставі ордеру виданого [PERSON] Виконкомом Київської міської Ради народних депутатів від 15.03.1983 року. В ордері заявниця зазначена як онука наймача. Заявниця до заміжжя носила прізвище [PERSON] (див. свідоцтво про одруження), матірью заявниці відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] . Остання до заміжжя носила прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження. К;рім того, у заявниці наявне свідоцтво про смерть [PERSON] - дружини [PERSON] . З аналізу наведених вище даних, на переконання суду, для сторонього наглядача є очевидним, що заявниця є онукою [PERSON] , а відповідно правнучкою [PERSON] . Отже заява підлягає задоволенню, відповідно і на підставі ст.ст. 293, 294, 315 ЦПК України. Судові витрати у справах окремого провадження розподілу нге підлягають.

Outcome: approved