Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося з позовом, в якому зазначає, що 10.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Ренесанс Капітал", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26255019645410, відповідно до якого відповідач отримала кредитну карту з лімітом овердрафту в сумі 5000 грн., який згодом було збільшено до 23500 грн. Відповідач не виконує належним чином свої кредитні зобов`язання. Станом на 08.12.2020 року заборгованість відповідача становить 45053,70 грн., з яких: 23322,83 грн. - заборгованість за кредитом; 13841,09 грн. заборгованість за процентами; 7889,78 грн. штрафні санкції. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2021 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. До початку розгляду справи відповідачем був поданий відзив на позов, в якому вона вважає доводи та вимоги банку необґрунтованими, посилаючись на те, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості, первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, зокрема, кредитної картки та строку її дії. На думку відповідача, позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки останній платіж за кредитом було сплачено у 2016 році. Крім того, нарахування процентів за користування кредитом не ґрунтується на умовах договору. Також не зазначено період, за який нарахована пеня. Відповідач звертає увагу, що 02 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. був виданий виконавчий напис № 7868, яким з неї стягнуто заборгованість за кредитним договором. На підставі цього виконавчого напису було відкрите виконавче провадження № 61565543. Виходячи з вищевикладеного, відповідач просила у задоволенні позову відмовити. У судове засідання представник позивача не з`явився, в своєму позові банк просив розглядати справи без його участі. При цьому у своїх письмових поясненнях представник позивача зазначив, що строк дії карки відповідача до 31.08.2021 року. Рух грошових коштів здійснюється на поточному рахунку відповідача. Факт користування відповідачем кредитом підтверджується випискою з особового рахунку. Крім того, з часу видачі виконавчого напису банк не отримав жодних відрахувань. 19.04.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», якою затвердив зміни, що внесені до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, а саме розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» - переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виключено. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» № 164 від 28.02.2022 р. та змін і доповнень до неї, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 06.03.2022 року (діють до дня припинення чи скасування воєнного стану) забороняється вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими. Таким чином, банк втратив право на здійснення заходів зі стягнення кредитної заборгованості у позасудовому порядку і подвійне стягнення кредитної заборгованості не відбудеться. В свою чергу, відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладений у її відзиві на позов. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що 10.10.2014 року між ПАТ\~"Банк\~Ренесанс Капітал",\~правонаступником якого\~є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», назву якого в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26255019645410, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого ліміту овердрафту на строк 60 місяців в розмірі 5000 грн., який у подальшому був збільшений, зі сплатою відсотків за користування овердрафтом, у тому числі несанкціонованим овердрафтом, 46 % річних (поза грейс-періоду). З матеріалів справи вбачається, що станом на 08.12.2020 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 26255019645410 від 10.10.2014 року в загальному розмірі 45053,7 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 23322,83грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 13841,09 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 7889,78 грн. Також судом установлено, що 02 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за заявою банку був виданий виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 7868, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 26255019645410 від 10.10.2014 року за період з 30.04.2019 по 18.12.2019 року: прострочену заборгованість за кредитом 5613,72 грн., строкову заборгованість за кредитом 18347,83 грн., прострочену заборгованість за процентами 6003 грн., строкову заборгованість за процентами 859,48 грн. Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/8867/20 було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до АТ «ПУМБ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Клітченко О.А. 17.03.2020 року було відкрито виконавче провадження за № 61565543, стан якого на день розгляду справи - примусове виконання, що підтверджується відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з положень частини 1 статті 1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частинами другою статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд вважає доведеним, що відповідач не виконувала належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.08.2020 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 23322,83 грн. та заборгованість за процентами у сумі 13841,09 грн. Водночас суд бере до уваги, що виконавчим написом нотаріуса від 02 березня 2020 з відповідача вже було стягнуто вказану заборгованість за кредитом, а також заборгованість за відсотками у загальному розмірі 6862,48 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 6978,61 грн. (13841,09 - 6862,48). Частково задовольняючи позовні вимоги банку, суд не бере до уваги доводи представника позивача, викладі у поясненнях по суті справи, щодо неотримання виконання за виконавчим написом нотаріуса, оскільки на підставі виконавчого напису було відкрите виконавче провадження, яке на теперішній час не закінчено. Сама по собі законодавча заборона на примусове виконання виконавчих написів нотаріусів у період дії воєнного стану не є підставою для повторного стягнення боргу у судовому порядку. Також суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо пропуску банком позовної давності, зокрема, в частині стягнення процентів за користування кредитом, оскільки з матеріалів справи, зокрема, з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідачем до 12.02.2020 року здійснювалася періодична сплата заборгованості за кредитом, а в силу ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Поряд із цим суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь банку штрафних санкцій у сумі 7889,78 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було надано суду обґрунтованого розрахунку суми нарахованої неустойки, лише зазначено така сума нарахована за період з 30.09.2016 08.12.2020, що позбавляє суд можливості перевірити правомірність нарахування цих сум відповідачу з урахуванням умов укладеного договору, в тому числі в межах позовної давності, на застосуванні якої наполягала відповідач. Позовні вимоги банки в частині стягнення неустойки є недоведеними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. Відповідно до\~частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 325 грн. 60 коп. (15,49 %).

Outcome: partial