Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26.09.2007 року ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження № 4870435 з примусового виконання виконавчого листа № 2-719 від 12.09.2007 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної та матеріальної шкоди в розмірі 9797,14 грн. 24.12.2007 року виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Як зазначає позивач, вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS] . Однак, нотаріус повідомила про наявність вищевказаного арешту. Листами від 20.01.2022 року та від 25.01.2022 року органи ДВС повідомили про те, що вказаний виконавчий лист було повернуто заявнику відповідно до постанови державного виконавця від 28.09.2011 року, виконавчі документи, у яких боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом арешт зняти неможливо, а його наявність перешкоджає в оформленні спадкових прав, позивач просить задовольнити її вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов до суду не надали. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.02.2013 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. [INFO] [PERSON] помер. В той же час, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 04.01.2008 року було зареєстровано арешт нерухомого майна, належного [PERSON] , відповідно до постанови АЕ № 672319 від 24.12.2007 року ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві, в тому числі і частки спірної квартири. Вищевказана постанова державного виконавця винесена в рамках виконавчого провадження ВП № 4870435 з примусового виконання виконавчого листа № 2-719 від 12.09.2007 року, виданого Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної та матеріальної шкоди в розмірі 9797,14 грн. Відповідно до листа Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.01.2022 року № 1377/1374-Н, а також листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м.Київ) від 26.01.2022 року № 2579/2-22, в рамках вказаного виконавчого провадження 28.09.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ч.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 25.01.2022 року відкриті виконавчі документи, за якими боржником є [PERSON] , у відділі на виконанні не перебувають та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на спірну квартиру було накладено у 2007 році органом виконавчої служби в межах виконавчого провадження, яке завершено у 2011 році та не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу [PERSON] в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , у вигляді частки квартири, а також перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності на вказану квартиру. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на спірну квартиру на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved