Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 01 червня 1991 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Градизькою селищною радою народних депутатів Полтавської області. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Позивач, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Право власності на даний об`єкт нерухомого майна було набуто в порядку реалізації права на безоплатну приватизацію, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Під час приватизації квартири та видачі свідоцтва про право власності на житло від 07 серпня 2000 року виконкомом Бориспільської міської ради Київської області було визначено уповноваженого власника квартири та інших співвласників, однак не було визначено частку кожного із співвласників у спільній власності. На даний час у спірній квартирі зареєстровані всі співвласники, але фактично постійно проживає лише позивач. Виділити 1/3 частку в натурі у спірній квартирі є неможливим, зважаючи на планування квартири. Тому [PERSON] просить припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку у спільній частковій власності на квартиру [ADDRESS] , визнати за нею право власності на 2/3 частки в квартирі [ADDRESS] , а також визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаною квартирою. ІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] також направила до суду заяву, якою визнала пред`явлений позов та просила суд задовольнити його у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] надав до суду клопотання про розгляд цивільної справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.70-71). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд постановив ухвалу про розгляд справи в підготовчому засіданні, зважаючи на визнання відповідачем позову. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 07 серпня 2000 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло. Таким чином вони приватизували квартиру [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07 серпня 2000 року, виданого Бориспільським міськвиконкомом (а.с.20). Судом також встановлено, що квартира [ADDRESS] є квартирою посімейного, спільного заселення, яка розташована на 9-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 30,4 кв.м., у тому числі 1-ша кімната 12,9 кв.м., 2-га кімната 17,5 кв.м., кухні 8,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., вбиральні 1,4 кв.м., коридору 8,8 кв.м., загальною площею по всій квартирі 54,8 кв.м., згідно технічного паспорту (а.с.22-23). Спірні правовідносини регулюються гл.26 «Право спільної власності» та гл.29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Згідно ст.368\~ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За змістом ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У відповідності\~до ч.1\~та ч.2\~ст.372\~ЦК України\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В той час, згідно із положенням ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Приписами ч.1 ст.365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.34 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняття останнього з реєстрації. Згідно з ч.1 ст.156\~ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що розмір часток у цьому нерухомому майні не був визначений. Тому квартира перебуває у спільній сумісній власності сторін по справі. При цьому, в силу ч.2 ст.372 ЦК України, розмір часток співвласників у спірній квартирі є рівними, тобто [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частці у вказаній квартирі. Разом з цим, зважаючи, що конструктивні елементи та технічне рішення квартири [ADDRESS] , мають такі показники, що кожному із співвласників не може бути виділена відокремлена частина квартири в ізольовані об`єкти нерухомого майна із самостійними виходами, оскільки виділити 1/3 частку квартири з дотриманням відповідних будівельних, санітарних та житлових норм і правил забудови об`єктів містобудування, необхідних для утворення в результаті поділу окремої ізольованої частини квартири у самостійний об`єкт нерухомого майна технічно не представляється можливим. Вказана обставина свідчить про наявність обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.365 ЦК України, для припинення права відповідача на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що у зв`язку з припиненням права власності [PERSON] на частку у спірній квартирі. Тому її право на користування квартирою також припинилось. До вищевказаних\~висновків,\~суд приходить\~також враховуючи ту обставину, що [PERSON] визнала пред`явлений до неї позов у повному обсязі, вказавши, що нею отримана компенсація вартості 1/3 частки спірної квартири. Визнання пред`явленого позову [PERSON] свідчить, що її інтереси як співвласника нерухомого майна не будуть порушені. На підставі викладеного та

Outcome: approved