Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 26 січня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 16. Від спільного подружнього життя у них є двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони не змогли створити міцну сім?ю. Через несумісність характерів, спільне подружнє життя з відповідачем стало нестерпним. Відсутність почуттів одне до одного та відсутність спільних життєвих інтересів, призводили до постійної напруженості та сварок в сім?ї. Вони різні за характером люди, у них різні погляди на життя та на вирішення побутових питань в сім`ї. Тривалий час разом з відповідачем не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просила суд розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позов визнав повністю, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 січня 1999 року Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 16. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу маютьдвох повнолітніх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 992,40 гривень.

Outcome: approved