Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач 14.06.2022 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 вересня 2017 року між нею та відповідачем [PERSON] укладений шлюб, який був зареєстрованийШполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 97. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.11.2021 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис за № 97 - розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу прізвище змінено на дошлюбне - [PERSON] . Вказала, що за час перебування в шлюбі нею та [PERSON] було придбано наступне рухоме майно: - автомобіль DAEWOOLANOSTF 69YOседан -В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який був оформлений на відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8364 від 05.10.2019 року; -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN6700 - вартість 1100 грн.; -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREENLine«Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, ElectroluxЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145\\20, вартість 900 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -мікрохвильову піч, 2011 року випуску, SaturnST-MW8153, вартість 1100 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; -телевізор, 2018 року випуску, Samsung, вартістю 7200 грн.; -пральну машину, 2010 року випуску, ВЕКО, вартістю 5 400 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -спальня (комплект: ліжко, шафа, туалетний стіл, комод і 2 тумби), 2018 року випуску, Верона Юг , вартість 15 000 грн.; - мультиварка, 2017 року випуску, ROTEXRMC505-W, вартість 1200 грн.; - кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.; - м`ясорубка, 2018 року випуску, VilgrandV922-GMG, вартістю 1500 грн.; - перфоратор ручний-електричний, 2019 року випуску, Зенит ЗП-1100, вартістю 1100 грн. Зважаючи на ст. 60 ч.ч.1,2 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до спільного майна подружжя. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 70 СК України). Відповідно до частинидругої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. 14 серпня 2021 року [PERSON] , після припинення сімейних відносин, відчужив автомобіль DAEWOO LANOSTF 69YO седан В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , а кошти отримані за договором купівлі-продажу було використано останнім на свій розсуд проти волі [PERSON] , не в інтересах сім`ї та не на її потреби. Даний факт підтверджується листом за № 31/23 - 1427 від 18.08.2021 року, наданим регіональним сервісним центром в Черкаській області МВС України на запит адвоката. Зазначила, що автомобіль навмисно був переоформлений відповідно до договору купівлі-продажу від 14.08.2021 року на матір позивача - [PERSON] . Згідно висновку експерта № 037/21 про визначення середньої ринкової вартості транспортного засобу від 06.09.2021 року середня ринкова вартість автомобіля DAEWOO LANOSTF 69YO седан -В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] на дату оцінки складає: 69 071 гри. Відповідно, [PERSON] має право на грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля DAEWOO LANOS TF 69YO седан -В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] у розмірі 34 535 грн. 90 коп. Крім того, позивач [PERSON] без згоди [PERSON] та у її відсутності, вивіз із квартири наступні рухомі речі: -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN6700 - вартість 1100 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145\\20, вартість 900 грн.; - мікрохвильову піч, 2011 року випуску, SaturnST-MW8153, вартість 1100 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; -телевізор, 2018 року випуску, Samsung, вартістю 7200 грн.; -пральну машину, 2010 року випуску, ВЕКО, вартістю 5 400 грн.; -спальню (комплект: ліжко, шафа, туалетний стіл, комод і 2 тумби), 2018 року випуску, Верона Юг , вартість 15 000 грн.; - мультиварку, 2017 року випуску, ROTEX RMC505-W, вартість 1200 грн.; - м`ясорубку, 2018 року випуску, Vilgrand V922-GMG, вартістю 1500 грн.; - перфоратор ручний-електричний, 2019 року випуску, Зенит ЗП-1100, вартістю 1100 грн. Факт самовільного винесення речей із квартири позивачем підтверджується талоном-повідомлення єдиного обліку № 48752 про прийняття і реєстрацію заяви-повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.09.2021 року, довідкою про результати розгляду звернення від 19.09.2021 року. Оскільки у квартирі залишилася частина рухомих речей придбаних у шлюбі позивачем та відповідачем, просила визнати за [PERSON] право власності на наступні рухомі речі: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREENLine «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, ElectroluxЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -мікрохвильову піч, 2011 року випуску, SaturnST-MW8153, вартість 1100 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.Всього на суму 42 250 грн. Вказувала, що кутовий диван належить синові [PERSON] .А тому, в силу ч. 2, 3 статті 70 СК України, оскільки відповідач не сплачує аліментів на утримання сина,просила суд відступити в цій частині від засади рівності часток подружжя. Відповідно до висновку оцінювача про вартість рухомого майна станом на 08.09.2021 року року становить 78 250 грн. 00 коп. Позивач просить визнати право власності на рухоме майно на суму 42 250 грн. Таким чином, просила визнати за [PERSON] право власності на наступні рухомі речі: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.та стягнути грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля DAEWOO LANOS TF 69YO седан -В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] у розмірі 34 535 грн. 90 коп., стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.08.2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач скерував до суду відзив на первісний позов позивача та звернувся із зустрічною позовною заявою про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.08.2022 року зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно. Залучено до участі в цивільній справи в якості третьої особи без самостійних вимог - [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.10.2022 року закрито підготовче провадження по справі. У відзиві на первісний позов від 23.08.2022 року відповідач заперечував проти задоволення позову [PERSON] .Вказував, що в період шлюбу сторонами було придбано наступне рухоме майно, яке фактично знаходиться у користуванні [PERSON] , а саме: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, ElectroluxЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн. -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; - бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; -праска, 2020 року випуску, PHILIPSGC2145\\20, вартість 900 грн.; Відповідач зазначив, що визнання за позивачем права власності на все зазначене рухоме майно буде порушенням його прав, а саме протиправним відступленням від засад рівності часток подружжя. Щодо факту несплати відповідачем аліментів, обгрунтовував зазначене об`єднанням судової справи про стягнення аліментів в одне провадження разом із іншими цивільними справами, що викликало затягування рогляду питання стягнення аліментів. Наразі заборгованість по сплаті аліментів поступово сплачується, отже це не може бути підставою для відступлення від рівності часток у праві спільної сумісної власності. Заперечував факт вивезення із спільного помешкання рухомого майна, вартість якого є рівнозначною вартості майна, яке позивачка просить виділити їй у власність. Відповідач звертає увагу на недоведеності факту вивезення зазначеного майна саме відповідачем та факту придбання зазначеного майна саме подружжям в період шлюбу і взагалі належності зазначеного майна саме подружжю. Так, у наданих позивачем платіжних документах на частину спірного майна а саме: комплект спальних меблів «Верона», м`ясорубка, телевізор, блендер, пральна машина, перфоратор відсутня будь-яка інформація про те, що платником за вказане майно була позивачка [PERSON] або відповідач, тобто один з подружжя. Більше того, зазначене майно придбано за рахунок третьої особи - матері відповідача [PERSON] . Вказане може бути підтверджено чеками про перерахування коштів за товари з банківської карти оформленої на [PERSON] . Оскільки 1/2 квартири в якій проживало колишнє подружжя за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , логічним є наявність в цій квартирі її особистих речей. Щодо мікрохвильової печі та мультиварки позивачем взагалі не було надано товарних чеків, квитанцій чи інших платіжних документів щодо їх придбання. Також, вказував, що вартість майна, яке нібито є спільним та вивезено відповідачем становить 36000,00 грн. (майно, яке належить [PERSON] ), а вартість майна, яке позивач просить виділити їй у власність - 42250,00 грн., що вже порушує принцип рівності часток у праві власності подружжя. Тобто в ситуації, що склалась позивачем мала бути заявлена вимога про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації із відповідним внесенням необхідної суми на депозитний рахунок суду (якщо позивач [PERSON] планує залишити речі в своєму користуванні), або ж запропонувати варіант розподілу, який би забезпечив рівність часток у праві власності подружжя. Зазначених дій вчинено не було та відповідно позивачем [PERSON] обрано неправильний спосіб захисту своїх прав. Щодо грошової компенсації Ѕ частки вартості автомобіля DAEWOO LANOSTF 69YO седан -В, д.н.з. [NUMBER] у розмірі 34 535 грн. 90 коп. зазначив,що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт припинення між сторонами шлюбних стосунків у червні 2021 року. Відповідач зазначив, що продаж автомобіля відбувся в період ведення сторонами спільного господарства, існування шлюбних відносин і кошти від його продажу були використані в інтересах сім`ї. Так, автомобіль було реалізовано 14.08.2021 року. Протягом літа 2021 року відповідачем все ще робився та був завершений ремонт ванної кімнати в квартирі, в якій проживало подружжя. Ремонтні роботи та матеріали оплачувались за рахунок відповідача [PERSON] . Відповідно кошти, отримані від продажу автомобіля було направлено на погашення кредиту, який виник через ремонтні роботи. Як доказ до відзиву додано квитанції щодо оплати матеріалів для ремонтних робіт та стан рахунку відповідача протягом червня-серпня 2021 року, в якому позначено наявність кредиту на початок червня та його непогашення станом на серпень 2021. Враховуючи вартість автомобіля згідно висновку експерта № 037/21 від 06.09.2021 року в сумі 69 071,80 грн, з якої Позивачкою обрахована пред`явлена до стягнення сума компенсації вартості автомобіля 69 071,80/2= 34 535,20 грн., вказана компенсація в будь-якому разі підлягає зменшенню на Ѕвартості спільного рухомого майна домашнього вжитку, яке перебуває у позивача [PERSON] (набір меблів Greenline «Модерн», холодильник «ВЕКО», плита електрична «Electrolux», маршрутизатор TP-Link, спліт кондиціонера, Кухня «Татьяна NewГрейд МДФ», кутовий диван): 34535,20 грн. - 42250,00/2 грн.= 13410,20 грн. Враховуючи викладене, сума компенсації до стягнення з відповідача [PERSON] не може перевищувати суму 13410,20 грн. Заперечував проти стягнення з нього понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі та заявив клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. [PERSON] (відповідач за первісним позовом) звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій вказував, що обсяг спільного майна, що набуто у шлюбі позивачем у первісному позові, зазначено [PERSON] не в повному обсязі. Так, 24 листопада 2017 року укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Власником Ѕ частки є [PERSON] , власником іншої Ѕ частини є [PERSON] , що залучена до справи в якості третьої особи. Вартість Ѕзазначеної квартири, згідно з консультацією №352/22 від 19.08.202, підготовленої ПП "АЖІО" складає 149 940,00 грн. Оскільки факт реєстрації нерухомого майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі, на ім`я якої зареєстроване. Реєстрація нерухомого майна на одного з подружжя не змінює його правового статусу як спільного сумісного майна подружжя. Купівля Ѕквартири здійснювалась за сімейні, спільні кошти, а тому вказана частка у праві власності підлягає поділу. Крім того, під час перебування у шлюбі колишнім подружжям було набуте майно, яке є спільною сумісною власністю:-набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.;-холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн;-плиту електричну, 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.;-бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.;-спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.;- кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.;-праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145\\20, вартість 900 грн.; - акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає недоцільним поділ зазначеного майна шляхом визначення спільної часткової власності кожного з подружжя, та просить суд залишити більшу частину майна в праві особистої власності [PERSON] та відповідно зобов`язати [PERSON] сплатити іншому із подружжя грошову компенсацію за його частку у спільному майні за мінусом вартості майна, яке позивач [PERSON] просить виділити йому: акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; праска, 2020 року випуску, PHILIPSGC 2145/20, вартість якої 900 грн. Інше рухоме майно виділити [PERSON] , а саме: -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.;-холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -плиту електричну , 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.;-бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.;- кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн. Відповідно грошова компенсація, на яка має бути сплачена [PERSON] становить 18725,00 грн. За таких обставин просив зустрічний позов задовольнити та визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] наступне майно: -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -плиту електричну, 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; - кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145\\20, вартість 900 грн.; - акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , заг.пл.40,6 кв.м. вартістю 149 940грн. Визнати право особистої власності за [PERSON] на ј квартири за адресою: [ADDRESS] , заг.пл. 40,6 кв.м., та виділити в особисту власність: акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145/20, вартість якої 900 грн. Визнати право особистої власності за [PERSON] на ј квартириза адресою: [ADDRESS] , заг.пл.40,6 кв.м.; та виділити в особисту власність: -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line«Модерн» - вартість 1 000 грн.; -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -плиту електричну, 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; - кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частини рухомого майна в сумі 18725,00 грн., судовий збір 1710,65 грн. У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] повністю заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Вказувала, що 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , заг.пл.40,6 кв.м. придбана та оформлена на [PERSON] в особисту приватну власність, що підтверджується п.14 договору купівлі-продажу зазначеної квартири та нотаріально посвідченою заявою позивача [PERSON] про згоду підружжя на набуття частини квартири в особисту приватну власність [PERSON] , оскільки кошти, які витрачаються [PERSON] на придбання вказаної квартири є її особистими приватними коштами. Як зазначено в первісному позові [PERSON] , рухоме майно, що було придбано ділиться в натурі між подружжям, якщо чоловік та дружина не домовилися про порядок його поділу. [PERSON] не надано жодного доказу, який свідчив про про те, що техніка та меблі придбані не за спільні кошти. Наполягала на задоволенні первісного позову та стягненні з [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. У відповіді на відзив за первісним позовом [PERSON] вказувала на підставність первісного позову та просила первісний позов задовольнити. У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] просив задовольнити зустрічний позов. Щодо нотаріально посвідченої заяви від 24.11.2017 на придбання квартири вказував, що кошти, які були витрачено на придбання Ѕ квартири є спільною сумісною власністю подружжя. Третя особа [PERSON] без самостійних вимог, яка виступає на стороні відповідача [PERSON] скерувала пояснення на первісну позовну заяву. Вказувала, що перелічене у позовній заяві майно, а саме: -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN6700; -мікрохвильову піч, 2011 року випуску, Saturn ST-MW8153 ;-телевізор, 2018 року випуску, Samsung; -пральну машину, 2010 року випуску, ВЕКО; -спальня (комплект: ліжко, шафа, туалетний стіл, комод і 2 тумби), 2018 року випуску, Верона Юг ; - мультиварка, 2017 року випуску, ROTEX RMC505-W.;- м`ясорубка, 2018 року випуску, Vilgrand V922-GMG;- перфоратор ручний-електричний, 2019 року випуску, Зенит ЗП-1100 було набуто за рахунок коштів [PERSON] , про що свідчать товарні чеки та квитанції (крім мікрохвильовки, мультиварки та перфоратору, однак у позивача також відсутні такі документи). Вказувала що позивачкою не надано доказів набуття у шлюбі подружям комплекту спальних меблів, м`ясорубки, телевізор, блендера, пральної машини, перфоратора, які знаходяться в третьої особи як дійсного власника майна, а тому просила відмовити у задоволенні первісного позову та задоволити зустрічний. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позовову просили відмовити з мотивів, вказаних у відзиві на зустрічний позов. Представник позивача в судовому засіданні додатково зазначила, що 14.08.2021 року відповідач [PERSON] відчужив належний сторонам легковий автомобіль DAEWOO LANOS TF 69YO седан В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] на користь своєї матері. Оскільки з серпня 2021 року сімейні відносини припинені та рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.11.2021 року також встановлено, що сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, відчуження спільного автомобіля сторін відповідачем, що мало місце у серпні 2021 року не можна вважати правочином, вчиненим в інтересах сім`ї та на виконання спільної волі сторін. Вважає, що відчуження автомобіля на користь своєї матері вчинено відповідачем відразу після припинення шлюбних відносин виключно з метою приховання вказаного майна від поділу. Зазначила, що в період спільного проживання та ведення спільного господарства подружжя також набуло права спільної сумісної власності на низку предметів домашнього вжитку (рухоме майно). Ці речі є неподільними. Жодної домовленості щодо поділу предметів домашнього вжитку між сторонами на даний час не досягнуто. Позивач [PERSON] заперечувала проти пояснень третьої особи, вказувала на їх необгрунтованість. А тому просила виділити [PERSON] речі домашнього вжитку, що зазначені у позовній заяві, на загальну суму 42250 грн., при цьому відносно дивану кутового, яким користується дитина просила відступити від засади рівності часток подружжя. Вказала, що відповідачем [PERSON] та його матір`ю [PERSON] чиняться перешкоди позивачу у доступі до спільного майна подружжя, а також приховується майно від поділу. Відмітила, що обов`язок доказування того, що майно, яке набуте під час шлюбу не є спільною сумісною власністю подружжя, покладається на того із них, хто заперечує цю презумпцію. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні додатково зазначив, що жодного належного та допустимого доказу позивачкою та її представником до суду не надано. Позивач не надала до суду для огляду платіжних документів про придбання майна, доказів, що частина квартири набута в її особисту власність за рахунок особистих коштів. Щодо компенсації вартості відчуженого автомобіля в розмірі 34 535,90 грн., то [PERSON] заперечує проти задоволення вказаних позовних вимог, так як вказаний автомобіль дійсно був проданий, проте кошти витрачені в інтересах сім`ї, в тому числі і на проведення ремонтних робіт у квартирі подружжя. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Була повідомлена про розгляд судової справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою позивача та відповідача, проживає по [ADDRESS] . Вказувала, що в квартирі [ADDRESS] проживала родина [PERSON] та [PERSON] з дитиною. Інші родичі з ними не проживали. Як родина, вони проживали орієнтовно до весни 2021 року. Навесні 2021 вона бачила як з квартири позивачки були вивезені меблі. З літа 2021 року [PERSON] перестав з`являтися у квартирі, наразі в ній проживає [PERSON] з дитиною. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є батьком [PERSON] . Після того, як [PERSON] та [PERSON] одружилися, вирішили придбати квартиру по [ADDRESS] - кошти на Ѕ частину давали батьки [PERSON] , на іншу Ѕ частину - гроші давала [PERSON] , відповідно квартиру оформили на доньку [PERSON] та сваху [PERSON] . В квартирі проживало подружжя - [PERSON] та [PERSON] з онуком. Що стосується меблів та побутової техніки - гроші на придбання також давали батьки, а діти самостійно обирали та купували меблі та побутову техніку в квартиру. Родинні відносини подружжя [PERSON] припинилися з серпня 2021 року. Наразі в квартирі проживає [PERSON] з дитиною. Він як батько навідується 1-2 рази на місяць, без ночівлі. Коли донька [PERSON] влітку 2021 року приїхала до батьків у Шполянський район Черкаської обл., [PERSON] разом із сином вивезла частину меблів та техніки. Донька повернулася, а частини меблів та техніки в квартирі не має, проте замки та двері не були зламані. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що є братом [PERSON] . Після того, як [PERSON] та [PERSON] одружилися, вирішили придбати квартиру по [ADDRESS] - на Ѕ частину квартири кошти давали батьки [PERSON] , на іншу частину- гроші давала [PERSON] , відповідно квартиру оформили на доньку та мати відповідача. В квартири проживало подружжя - [PERSON] та [PERSON] з сином. Іноді свідок проживав у них з ночівлею, допомогав з ремонтом, зокрема, у 2019 та 2021 році. Також, допомогав встановлювати електроплиту, стінку у спальню. Навесні 2021 року [PERSON] намагався робити ремонт самотужки. У дитячій кімнаті є диван та шведська стінка. Десь з весни 2021 сімейні відносини подружжя погіршувались та влітку 2021 року були припинені. Наразі в квартирі проживає [PERSON] з дитиною. Коли сестра гостювала у батьків, з її квартири була вивезена частина меблів та побутової техніки, при цьому замки та двері не були зламані. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення представників сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, допитавши свідків, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який був зареєстрований Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 97. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.11.2021 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки зміненона дошлюбне - [PERSON] . В ході розгляду справи було з`ясовано, що в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] 05.10.2019 року придбали автомобіль DAEWOO LANOS TF 69YO седан -В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між ТОВ «Логістик-Транс Сервіс» та [PERSON] , державна реєстрація автомобіля проведена 05.10.2019 за [PERSON] . В подальшому, а саме 14 серпня 2021 року між ПП «Автоком Центр» на підставі договору комісії та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] набула у власність транспортний засіб DAEWOO LANOS TF 69YO седан -В, сірого кольору, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Державна реєстрація автомобіля проведена 14.08.2021 за [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні наполягала на тому, що кошти або їх частину від продажу автомобіля від [PERSON] позивач не отримувала, а договір купівлі-продажу був укладений без її згоди, а тому до стягнення з відповідача підлягає Ѕ вартості автомобіля DAEWOO LANOS TF 69YO, номер кузова [NUMBER] у розмірі 34 535,90 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факт продажу автомобіля, однак зазначив, що транспортний засіб був проданий в період шлюбних відносин та гроші від його продажу використані в інтересах сім`ї, а саме на ремонтні роботи, придбання будматеріалів. Положеннями ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Як зазначено в п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] 14.08.2021 року відчужив спірний автомобіль на користь [PERSON] , яка є його матір`ю. Як наполягала в судовому засіданні представник позивача [PERSON] , транспортний засіб був відчужений відповідачем після припинення між сторонами шлюбних відносин, про що свідчать звернення до правоохоронних органів щодо конфліктів у сім`ї та стосовно вивезення відповідачем частини рухомого майна (меблі та побутова техніка) у серпні 2021 року. В підтвердження погіршення сімейних стосунків та припинення шлюбних відносин, посилалась на повідомлення єдиного обліку № 48752 про прийняття і реєстрацію заяви-повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.09.2021 року щодо виникнення сварок в сім`ї та подальшого самовільного вивезення відповідачем частини спільного майна подружжя. Суд критично ставиться до таких доказів, оскільки час, з якого припинені шлюбні відносини зазначається у судовому рішенні. Разом із тим, при ухваленні рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.11.2021 про розірвання шлюбу, сторонами не було вказано на дату, з якої вони вважають такими, що припинилися сімейні стосунки. Іншого рішення суду, зокрема, про встановлення режиму окремого проживання подружжя, суду не надано. Таким чином, суду не надано беззаперечних доказів, що станом на 14 серпня 2021 року (дата перереєстрації права власності на спірний автомобіль) шлюбні відносини між сторонами вже були припинені. За таких обставин, в судовому засіданні не здобуто доказів відчуження автомобілю відповідачем поза межами шлюбних відносин без належної письмової згоди позивачки. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій зокрема, вказував, що 24 листопада 2017 року [PERSON] укладено договір купівлі-продажу Ѕ квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки купівля Ѕ квартири здійснювалась за сімейні, спільні кошти вказана частка у праві власності підлягає поділу. Аналізуючи зазначені доводи позивача за зустрічним позовом, суд прийшов до наступного. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., відповідачка [PERSON] набула право власності на Ѕквартири за адресою: [ADDRESS] . Співвласником іншої Ѕквартири є третя особа [PERSON] . Відповідно до п.7 продаж квартири здійснено за 49216, 00 грн., які продавці отримали від покупців ( [PERSON] та [PERSON] ) до моменту підписання цього Договору. 24 листопада 2017 року відповідач та третя особа зареєстрували право власності на відповідні частки квартири за адресою:[ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухомість. Відповідно до п.14 договору купівлі-продажу зазначеної квартири чоловік покупця [PERSON] надав свою згоду на набуття нею Ѕ частки вказаної квартири в особисту приватну власність та укладення цього договору у заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом ЧМНО Левицькою Е.А. 24.11.2017 року за реєстровим №12179. За змістом вищенаведеної заяви,яка наявна в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] відповідно до ст.369 ЦК України надав згоду своїй дружині [PERSON] на набуття нею в особисту приватну власність Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки кошти, які витрачаються [PERSON] на придбання вказаної квартири є її особистими приватними коштами. За ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.ч.2 і 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до статті 64 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які незаборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Положеннями ст. 69 СК України встановлено, що чоловік та дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Укладаючи договір купівлі-продажу квартири від 24.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., відповідно до якого [PERSON] набула право власності на Ѕ квартири за адресою: [ADDRESS] , її чоловік [PERSON] надав згоду своїй дружині [PERSON] на набуття нею в особисту приватну власність Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , та підтвердив, що кошти, які витрачаються [PERSON] на придбання вказаної квартири, є її особистими приватними коштами. Зазначена заява є чинною та в силу ст. 202 ЦК України є правочином, направленим на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, отже свідчить про волевиявлення на згоду чоловіка щодо відношення набутої частки квартири до особистої приватної власності [PERSON] , тобто підтверджує наявність іншої домовленості подружжя, ніж презумпція рівності часток подружжя щодо придбаної частки квартири. Тобто, презумпція рівності часток подружжя у даній справі спростовується змістом вказаної заяви - згоди [PERSON] на набуття [PERSON] Ѕ частки квартири в особисту приватну власність та укладення договору купівлі-продажу у заяві, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом ЧМНО Левицькою Е.А. 24.11.2017 року за реєстровим №12179, яка в судовому порядку не визнана недійсною в порядку ст.215 ЦК України. Стосовно рухомого майна, зазначеного в первісній позовній заяві - побутової техніки, меблів тощо, представник відповідача та відповідач не заперечував проти визначеної позивачем вартості майна та того, що частина цього майна була придбана в період шлюбу, а саме: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.;-плиту електричну , 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.;-спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.;-кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEW Грейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; - бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.;-праска, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145\\20, вартість 900 грн., фактично вказане майно знаходиться у користуванні позивача, але заперечували проти способу та порядку поділу майна. Крім того відповідач та третя особа вказує, що інша частина цього майна належить третій особі - [PERSON] , а саме: : -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN6700; -мікрохвильову піч, 2011 року випуску, SaturnST-MW8153 ;-телевізор, 2018 року випуску, Samsung; -пральну машину, 2010 року випуску, ВЕКО; -спальня (комплект: ліжко, шафа, туалетний стіл, комод і 2 тумби), 2018 року випуску, Верона Юг ; - мультиварка, 2017 року випуску, ROTEXRMC505-W.; - м`ясорубка, 2018 року випуску, VilgrandV922-GMG; - перфоратор ручний-електричний, 2019 року випуску, Зенит ЗП-1100. Позивач [PERSON] просила визнати за нею право власності на наступні рухомі речі, які придбані під час перебування у шлюбі з відповідачем, а саме: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів , 2017 року випуску, MebliGREENLine«Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, ElectroluxЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн. -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEWГрейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.Всього на суму 42 250 грн. Вказувала, що кутовий диван вартістю 16200 грн. належить нашому синові [PERSON] . А тому, в силу ч. 2, 3 статті 70 СК України, оскільки відповідач не сплачує аліментів на утримання сина та не бере участі в його вихованні, просила суд відступити в цій частині від засади рівності часток подружжя. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти виділення у власність [PERSON] вказаного рухомого майна. Водночас зазначив, що визнання за позивачем права власності на вказане у первісному позові рухоме майно без стягнення компенсації буде порушенням його прав, а саме- протиправним відступленням від засад рівності часток подружжя. Просив суд зобов`язати [PERSON] сплатити йому грошову компенсацію за його частку у спільному майні за мінусом вартості майна, яке позивач [PERSON] просив виділити йому: акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; праска, 2020 року випуску, PHILIPSGC2145/20, вартість якої 900 грн. Вказує, що грошова компенсація, на яка має бути сплачена [PERSON] становить 18725,00 грн. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Згідно роз`яснень наданих у п.п. 23, 24 Постанови Пленуму ВСУ №11 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Однак, в судовому засіданні не було підтверджено, що рухоме майно, яке позивач [PERSON] просить віднести до спільного майна подружжя було набуто за рахунок спільних коштів та були наявні у сторін під час припинення шлюбних відносин (листопад 2021 року), а саме: -спальня (комплект: ліжко, шафа, туалетний стіл, комод і 2 тумби), 2018 року випуску, Верона Юг ; - мультиварка, 2017 року випуску, ROTEX RMC505-W.; - м`ясорубка, 2018 року випуску, VilgrandV922-GMG; - перфоратор ручний-електричний, 2019 року випуску, Зенит ЗП-1100, тому у задоволенні позову в частині поділу вказаного рухомого майна в цій частині слід відмовити. Водночас, представником позивача надані оригінали гарантійних та сервісних книжок та копій товарних чеків на придбання наступного спірного майна: -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN6700; -мікрохвильову піч, 2011 року випуску, SaturnST-MW8153 ;-телевізор, 2018 року випуску, Samsung; -пральну машину, 2010 року випуску, ВЕКО; а тому суд погоджується з доводами сторони позивача [PERSON] , що наявність таких документів у одного із подружжя свідчить про їх придбання під час шлюбу для використання в інтересах сім`ї. Щодо відступлення від засади рівності часток подружжя при виділенні у власність [PERSON] рухомих речей домашнього вжитку (кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн.) суд зазначає наступне. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Оскільки неповнолітній син [PERSON] [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та фактично знаходиться на її утриманні, а відповідачем кошти на його утримання перераховані вперше у листопаді 2022 року за рішенням суду про стягнення аліментів, суд вважає можливим в цій частині відступити від засади рівності часток подружжя та додатково виділити у власність позивачу кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн., який був придбаний для дитини - [PERSON] . За таких обставин, з урахуванням часткового визнання позову в цій частині суд прийшов до висновку про визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступного майна: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20W ВЕКО - вартість 5 900 грн; -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN 6700 - вартість 1100 грн.; - мікрохвильову піч, 2011 року випуску, SaturnST-MW8153, вартість 1100 грн.;- пральну машину, 2010 року випуску, Beko, вартістю 5400 грн.;- телевізор, 2018 року випуску, Samsung, вартістю 7200 грн.;-набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREEN Line «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPSGC 2145\\20, вартість 900 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEW Грейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.;- кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн. Всього на суму 59450 грн. [PERSON] підлягає виділенню в особисту власність: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20WВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREENLine «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.;-спліт кондиціонера, 2019 року випуску, STST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-LinkTL-WR841N, вартість 450 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEW Грейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн., всього на суму 42250 грн. В особисту приватну власність [PERSON] підлягає виділенню наступне рухоме майно: -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN 6700 - вартість 1100 грн.; - мікрохвильову піч, 2011 року випуску, Saturn ST-MW8153, вартість 1100 грн.;-пральну машину, 2010 року випуску, Beko, вартістю 5400 грн.; - телевізор, 2018 року випуску, Samsung, вартістю 7200 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-MCD-121, вартістю - 1500 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPSGC2145/20, вартість якої 900 грн., всього на суму 17 200 грн. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на наведену норму, враховуючи розмір сплаченого позивачем та відповідачем судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог з позивача та відповідача слід стягнути судовий збір, виходячи з вартості майна, що визнано спільною власністю - 59450 грн., в розмірі 277,90 грн. (992,40 грн.х28%) та 704,60 грн. (992,40х71%) відповідно. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Манзар Тетяна Володимирівна на підставі Ордеру про надання правничої (правової) допомоги та Договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 року. Відповідно до квитанції №36, [PERSON] 02.12.2022 року сплачено адвокату Манзар Т.В. 15 000 грн. за надання правничої допомоги. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачені судові витрати з надання правової допомоги адвоката пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (15 000 грн.х55%=8250 грн.) в розмірі 8250 грн. У зв`язку з відхиленням вимог позивачки стосовно стягнення Ѕ частки вартості автомобіля, витрати в сумі 3500 грн. за проведення експертизи (висновок експерта № 037/21 від 06.09.2021 року) залишаються за позивачем [PERSON] .

Outcome: partial