Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

03 листопада 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.09.1995 року у виконавчому комітеті Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені понад три роки тому. Основною причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Тому [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 23 вересня 1995 року виконавчим комітетом Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за актовим записом № 7. Після розірвання шлюбу прізвище не буде змінювати. Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14-15). Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. Крім того, зазначила, що майнового спору та спору про місце проживання сина [PERSON] не має. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. Подружні стосунки припинені 28.08.2019 року. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 23 вересня 1995 року у виконавчому комітеті Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 7 (а.с.3). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6,8). Спору про місце проживання сина не виникає. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони фактично припинили шлюбні стосунки в серпні 2019 року та відновлювати їх позивач наміру не має. У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 992,40 грн.

Outcome: approved