Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач через представника звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 07 вересня 2021 року між [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований у Торецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків), актовий запис № 124, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 07.09.2021 року. Прізвища [PERSON] та [PERSON] при реєстрації шлюбу не змінювали. Від спільного проживання дітей вони не мають, у позивача [PERSON] дітей не має. З 2019 року по теперішній час [PERSON] проходить службу в Збройних силах України. Тривалий час між [PERSON] та [PERSON] були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що привело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах та в поглядах на життя. Представник позивача вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить позивача та відповідача інтересам. Спору про розподіл спільного майна на теперішній час між позивачем та відповідачем немає. Дані обставини стали приводом для звернення в суд із вказаною позовною заявою, в якій позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, представник позивача надав до суду письмову заяв, в якій просив справу розглядати без участі сторони позивача, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі зареєстрованому 07 вересня 2021 року у Торецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків), актовий запис № 124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 07.09.2021 року. Дітей від вказаного шлюбу сторони не мають. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Крім того, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З матеріалів справи вбачається, що сторони не змінювали свої прізвища після укладення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved