Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Також просить суд стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка є матір`ю їхнього повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який з 01 вересня 2021 року навчається на денній формі навчання за кошти фізичних та юридичних осіб в Комунальному закладі Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний фаховий коледж імені І.С. Нечуя-Левицького». Термін закінчення навчання - 30.06.2023, та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку відповідачки. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 29 серпня 2022 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та справа\~ призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що позов визнає частково, просила врахувати її матеріальне становище, що вона має незначний дохід, матеріально допомагає сину, та висловила свою позицію щодо можливості сплати аліментів в розмірі 1/6 частини її доходу. 12.12.2022 представник позивача\~ [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без позивача, а також зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить стягнути витрати на правничу допомогу. Відповідачка [PERSON] 05.12.2022 надіслала до суду клопотання\~ про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката та висловила свою позицію щодо можливості сплати аліментів в розмірі 1/6 частини її доходу з урахуванням обставин зазначених у відзиві на позов. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ,\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області 26 травня 2004 року. Із довідки\~ КЗКОР «Богуславський гуманітарний фаховий коледж імені І.С. Нечуя-Левицького» №129 від 12 липня 2022 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на 4 курсі на денній формі навчання за кошти обласного бюджету, з терміном закінчення навчання\~ 30 червня 2023 року. У відповідності до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно з вимогами частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачка працює в ДПТНЗ «Рокитнянський професійний ліцей» та отримувала доходи: березень 2022 8582,30 грн., з яких утримано 1673,54 грн.; квітень 2022 7653,26 грн., утримано 1492,39 грн., травень 2022 7856,36 грн., утримано 1531,99 грн., червень 2022 7214,42 грн., утримано 1406,82 грн., липень 2022 6789,30 грн., утримано 1323,91 грн., серпень 2022 6789,30 грн., утримано 1323,91 грн.,\~ що підтверджується довідкою № 172 від 22.09.2022. Оскільки відповідачка працює і має стабільний дохід, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та з урахуванням матеріального становища відповідачки і положень ст. 199 СК України необхідно стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу). Щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно вимог статті 137 ЦПК України\~ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, платіжні документи про оплату таких послуг, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року (справа 671/1957/20). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які має сплатити відповідач [PERSON] ,\~ позивачем суду надані наступні документи: - договір про надання правничої допомоги\~ від 22.07.2022; - додаткова угода до договору про надання правничої допомоги\~ від 29.07.2022; - акт виконаних робіт відповідно до Договору про надання правничої допомоги\~ від 22.07.2022; - копія розрахункової квитанції про оплату 29.07.2022 [PERSON] послуг адвоката Ковальського В.В. в розмірі 5000\~ гривень. Відповідачкою [PERSON] подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката\~ з посиланням на те, що\~ з урахуванням рівня складності справи про стягнення аліментів на утримання дитини, обсягом та часом витраченим адвокатом на виконання роботи по підготовці позову, розмір витрат 5000 гривень є завеликим та неспівмірним. Оскільки позивач надав належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та такі витрати є реальними і дотримано критерій розумності понесених витрат, то з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені частково (66,4%),\~ необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 320 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України. Так, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 658,95 грн, у зв`язку\~ з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial