Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

05.11.2021 року [PERSON] (в особі представника - адвоката Штабовенка Д.В.) звернувся до Комунарського районного суд м. Запоріжжя з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 05.07.2021 року о 15 год. 40 хв. в м. Запоріжжі, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Комарова та вул. Чумаченка, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем OPEL KAPETT, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом - автомобілем NISSAN QASHQAІ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У наслідок ДТП автомобілі отримали механічне пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Вина відповідача у вчиненні правопорушення підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 р. (справа № 333/4746/21) якою [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу застрахована у ТДВ «СК «Гардіан». 15.07.2021 р. за присутністю відповідача та позивача судовим експертом Филь О.П. було складено протокол технічного огляду колісного транспортного засобу позивача. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3714 від 21.07.2021 року сума матеріального збитку, завданого в результаті ДТП позивачеві, як власнику автомобіля NISSAN QASHQAІ, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження автомобіля склала 346938, 88 грн. Вартість проведення авто товарознавчого дослідження склала 2800 грн. Як зазначив позивач, він звернувся з відповідною заявою до ТДВ «СК «Гардіан» з питання відшкодування матеріальної шкоди. ТДВ «СК «Гардіан» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності - в розмірі 110 000 грн. Позивач, посилаючись на те, що страхове відшкодування не покрило в повному обсязі матеріальний збиток, а відповідач добровільно не відшкодовує завдану шкоду, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 236938, 88 грн., вартість проведення автотоварознавчої експертизи - 2800 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. і покласти на відповідача судові витрати, зокрема, оплачений ним судовий збір в розмірі 2447, 39 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 р. дана справа надійшла у провадження судді Михайлової А.В. (а. с. 61). 05.11.2021 року від представника позивача - адвоката Штабовенка Д.В. надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову. Посилаючись на те, що відповідач не вчиняє жодних дій щодо відшкодування шкоди позивачеві, припинила телефонне спілкування з ним, просив для запобігання відчуження належної відповідачеві частки нерухомого майна, просив накласти арешт на 69/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (а. с. 62-64). 08.11.2021 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву [PERSON] в особі представника - адвоката Штабовенка Д.В. повернуто заявникові - в зв`язку з недотриманням вимог ст. 151 ЦПК України (а. с. 70). 08.11.2021 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя дану цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя - за місцем реєстрації та проживання відповідача (а. с. 72). 29.12.2021 р. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа надійшла у провадження судді Боєва Є.С. (а. с. 80). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2022 р. прийнято до розгляду дану справу, відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 16.02.2022 року (а. с. 81-82). 16.02.2022 р. відповідач [PERSON] подала до суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з хворобою адвоката (а. с. 86), судове засідання відкладено на 01.03.2022 01.03.2022 року розгляд справи не відбувався - в зв`язку з воєнним станом та загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду - слухання справ тимчасово призупинено на підставі рішення голови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2022 р. № 64/2022. Судове засідання відкладено на 31.08.2022 року (довідка - а. с. 88). 31.08.2022 р. у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося, розгляд справи відкладено на 02.11.2022 р. (довідка - а. с. 95). 02.11.2022 р. від представника позивача надійшла заява про проведення 02.11.2022 р. підготовчого засідання без участі позивача (а. с. 100-101). 02.11.2022 р. у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося, судове засідання відкладено на 12.12.2022 р. (довідка - а. с. 102). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2022 р. закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.12.2022 р. (а. с. 103). В судове засідання, яке відбулося 12.12.2022 року, сторони не з`явилися. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (а. с. 104-106). Від представника позивача - адвоката Бондара І.М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника (а. с. 107-108). Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін - за наявними в справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 05.07.2021 року о 15 год. 40 хв. в м. Запоріжжі, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Комарова та вул. Чумаченка, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем OPEL KAPETT, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом - автомобілем NISSAN QASHQAІ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічне пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Вина відповідача [PERSON] у вчиненні даного правопорушення підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 р. (справа № 333/4746/21) згідно з якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дана Постанова суду набрала законної сили 22.10.2021 року (а. с. 11-13). В результаті ДТП автомобілі позивача та відповідача зазнали механічних ушкоджень. Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2021 р. в присутності відповідача та позивача судовим експертом Филь О.П. було складено протокол технічного огляду колісного транспортного засобу позивача. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 3714 від 21.07.2021 року сума матеріального збитку, завданого в результаті ДТП позивачеві, як власнику автомобіля NISSAN QASHQAІ, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження автомобіля склала 346 938,88 грн. Відповідач [PERSON] була присутньою при технічному огляді автомобіля позивача, зауважень або заперечень, особисто підписала протокол технічного огляду транспортного засобу від 15.07.2021 року, заперечень або зауважень до протоколу не надала (а. с. 39-43). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3714 від 21.07.2021 року, складеного на підставі протоколу технічного огляду колісного транспортного засобу від 15.07.2021 року, сума матеріального збитку, завданого в результаті ДТП позивачеві, як власнику автомобіля NISSAN QASHQAІ, державний номерний знак [NUMBER] , дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу на запасні частини , що підлягають заміні та складає 346 938,88 грн. (а. с. 14-23). Вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження склала 2800 грн., яка була оплачена позивачем 21.07.2021 року (а. с. 58). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», що підтверджено копією поліса № АР/1157710 від 09.11.2020 року (а. с. 57). Позивач [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до ТДВ «СК «Гардіан» з питання відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, уклав з керівництвом страхової компанії акт про узгодження розміру страхового відшкодування (в межах страхового ліміту за вирахуванням франшизи) - у розмірі 110 000 грн. Ця сума страхового відшкодування була перерахована на рахунок позивача (а. с. 56). В обґрунтування своїх вимог позивач, посилаючись на приписи статей 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, вказав на те, що страхове відшкодування не покрило в повному обсязі матеріальний збиток, відповідач добровільно не відшкодовує завдану шкоду, просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 236938, 88 грн., вартість проведення автотоварознавчої експертизи - 2800 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. і покласти на відповідача судові витрати - оплачений ним судовий збір - в розмірі 2447,39 грн. Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В матеріалах справи наявна копія постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 р. (справа № 333/4746/21) згідно якої [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова не була оскаржена правопорушником - [PERSON] та набрала законної сили 22.10.2021 року (а. с. 11-13). Відтак, суд вважає доведеним факт спричинення відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди позивачеві [PERSON] - у вигляді механічного пошкодження належного йому автомобіля (колісного транспортного засобу - КТС). Також наданими позивачем письмовими доказами доведено той факт, що сума матеріального збитку, завданого в результаті ДТП позивачеві [PERSON] , як власнику автомобіля NISSAN QASHQAІ, державний номерний знак [NUMBER] , дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу на запасні частини, що підлягають заміні та складає 346 938, 88 грн. (а. с. 14-23). Суд бере до уваги, що в постанові у справі про адміністративні правопорушення допущені описки, а саме: в написанні назви транспортного засобу, яким керувала [PERSON] - [PERSON] замість вірного OPEL KADETT, як зазначено у страховому полісі; у державному номерному знаку автомобіля NISSAN QASHQAІ - [NUMBER] замість вірного [NUMBER] , який зазначений в акті технічного огляду від 15.07.2021 р. у присутності сторін, висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3714 від 21.07.2021 р. й інших письмових доказах, а тому суд враховує правильне написання транспортного засобу відповідача та державного номерного знаку транспортного засобу позивача. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно з п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, за змістом вказаної статті вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон) встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1. статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4., 32.7 статті 32 Закону). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Пунктом 34.4 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.п. 2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року, вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Пунктом 16 цієї Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15. Верховний суд у постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Таких же правових висновків дотримався Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду і у справі №755/7666/19. З матеріалів експертного автотоварознавчого дослідження вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику NISSAN QASHQAІ, реєстр. № [NUMBER] в наслідок ДТП 5 липня 2021 р. на дату оцінки дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу на запасні частини, що підлягають заміні та складає 346 938,88 грн. (а. с. 14-23). Також з матеріалів справи видно, що страховик (ТДВ «СК «Гардіан») за договором обов`язкового страхування (поліс № АР/1157710 від 09.11.2020 року) виплатив [PERSON] страхове відшкодування в межах страхового ліміту за вирахуванням франшизи, за мінусом фізичного зносу у розмірі 110000 грн. (а. с. 56; 58). Виходячи з вищевикладеного, відповідач [PERSON] має відшкодувати [PERSON] решту, а саме: 346 938,88 грн. - 110 000,00 грн. = 236 938,88 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо відшкодування заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ч. 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної. Згідно з ч. 3 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4, ч. 5 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні цивільних прав, при настанні негативних наслідків. За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, позивач вказав, що через пошкодження належного йому автомобіля він відчув сильний емоціональний стрес, наслідками якого стала повна втрата сну на тривалий час, постійні головні болі, страх транспортних засобів, підвищена нервозність, це все завдає йому великі душевні страждання та біль. Також позивач зазначив, що раніше дуже часто на вихідних із сім`єю виїжджав з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, а після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому прийшлося відкласти. Через втрату автомобіля позивач не міг виконувати доручення керівництва, що були пов`язані з поїздками, що спричинило відповідні проблеми з роботою та негатив з боку керівництва, тому постраждала його репутація. Крім того, позивач зазначає, що відповідач, знаючи, що зобов`язаний відшкодувати йому матеріальну шкоду, жодного кроку для цього не зробив, така поведінка відповідача принижує позивача. Тому позивач вказав, що він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання та незручності, що виникли у нього внаслідок пошкодження автомобіля, тому розмір моральної шкоди оцінює у сумі 5000 грн. Суд вважає, що такі доводи позивача щодо наявності моральних страждань внаслідок пошкодження його майна, а саме, належного йому автомобіля, відповідають обставинам справи. В результаті ДТП він дійсно зазнав стресу та душевного хвилювання, був порушений звичний ритм її життя. Також є доведеним те, що має місце протиправність діяння з боку заподіювача шкоди - відповідача [PERSON] , наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. Відтак, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на проведення автотоварознавчого дослідження - 2800 грн. Такі витрати слід розглядати як матеріальний збиток, а не судові витрати, оскільки ці витрати були понесені позивачем відповідно до діючого законодавства на досудовому етапі та були обумовлені необхідністю звернутися до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження, яким було встановлено матеріальний збиток завданий йому внаслідок ДТП (страхового випадку) (а. с. 58). В зв`язку з задоволенням позовних вимог [PERSON] в повному обсязі у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2447, 39 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved