Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Мошнівської сільської ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Черкаський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); про визнання батьківства, у якій просить суд: - ухвалити рішення, яким визнати його - [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] в с. Яснозір`я Черкаського району Черкаської області; - внести зміни в актовий запис № 14 від 23 липня 2013 року, складений виконавчим комітетом Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження дитини [PERSON] залишити без змін. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у справі [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу і вели спільне господарство. За час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження дитини відомості про батька були зазначені за вказівкою матері, син був записаний на її прізвище « [PERSON] », але по батькові вона його зазначила як « [PERSON] ». Окрім того, у відповідній графі «відомості про батька» [PERSON] батьком дитини вказала « [PERSON] ». Визнання позивача батьком [PERSON] необхідне у зв`язку із смертю матері дитини [PERSON] та у зв`язку із визнанням рішенням виконавчого комітету Мошнівської сільської ради № 69 від 20 травня 2022 року [PERSON] сиротою. З урахуванням наведеного, позивач стверджує, що він не має змоги виконувати свої обов`язки відповідно до норм Сімейного кодексу України. Крім того, позивач зазначає, що він звертався до Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області для підтвердження реєстрації народження сина відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, однак не зміг цього зробити, оскільки відомості про батька дитини зазначені зі слів матері. За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 18 листопада 2022 року справу прийнято до провадження, вирішено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20 грудня 2022 року, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень; витребувано з Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг із актового запису про народження [PERSON] , [INFO] /а.с. 18-20/. 13 грудня 2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 18 листопада 2022 року, від Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] /а.с. 32-33/. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, виходячи з підстав, наведених у позові. Додатково пояснив, що з [PERSON] вони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період із 2007 року до дня її смерті. Мешкали у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . За бажанням матері, державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] померла. За вказаних обставин вважає необхідним визнати його батьком [PERSON] . Представник відповідача - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Мошнівської сільської ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , - Калина К.І. у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що рішенням виконавчого комітету Мошнівської сільської ради № 69 від 20 травня 2022 року [PERSON] надано статус дитини-сироти, так як його матір [PERSON] померла, а відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Разом тим, дитину було залишено проживати разом з позивачем - біологічним батьком, який забезпечив йому належні умови навчання, проживання та виховання. З урахуванням наведеного, зазначила, що задоволення позову буде відповідати найкращим інтересам дитини. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк Служба у справах дітей виконавчого комітету Мошнівської сільської ради не скористалася. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - начальник Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Світла Босенко у адресованому суду клопотанні просила суд справу слухати без участі представника третьої особи, самостійної правової позиції по суті спору не висловила, поклалася на розсуд суду /а.с. 31/. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом частин п`ятої, шостої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності представника третьої особи, а також ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з позовної заяви і пояснень позивача у судовому засіданні та визнається представником відповідача, позивач [PERSON] і [PERSON] у період із 2007 року до дня смерті останньої перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Під час спільного проживання з позивачем [PERSON] завагітніла та у подальшому народила сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 липня 2013 року, виданого виконавчим комітетом Яснозірської сільської ради Черкаського району /а.с. 9/. Оскільки сторони не перебували у шлюбі, за бажанням [PERSON] в актовий запис про народження дитини відомості про батька були внесені зі слів матері, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, та батьком записано « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла в м. Черкаси Черкаської області, що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 квітня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1284 /а.с. 8/. Рішенням виконавчого комітету Мошнівської сільської ради № 69 від 20 травня 2022 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини-сироти, так як його матір [PERSON] померла, а відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України /а.с. 10/. З тесту ДНК на батьківство від 17 травня 2022 року, ідентифікатор лабораторії 317074, ідентифікатор справи МGТ8842RU, встановлено, що [PERSON] не може бути виключеним в якості біологічного батька дитини [PERSON] , [INFO] , і, виходячи з результатів дослідження, ймовірність батьківства становить 99,9997 % /а.с. 11/. Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України закріплено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Так, статтею 122 Сімейного кодексу України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. За змістом частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина перша статті 135 СК України). Положенням частини першої статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частинами третьою та четвертою цієї статті позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved