Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~15 лютого 2022 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни № 25103 від 16.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 25506,89 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Свій позов обґрунтовувала тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис №25103 від 16.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 25506,89 грн. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. мотивувала виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 423 Б від 21.08.2008, укладеним з АТ ВІЕЙБІ Банк, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 6795 від 27.03.2018 року є ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 рік. Сума заборгованості за кредитним договором складає 25506, 89 грн. Вважає, що виконавчий напис № 25103 від 16.06.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. 17 лютого 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 15 червня 2022 року. В судове засідання позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, представник позивача подала заяв, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі, та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між 21.08.2008 р. між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (ВАТ ?ВіЕйБі Банк?) був укладений кредитний договір № 423Б. За умовами вказаного кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 16800,00 гривень, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладеними в майбутньому і що становитимуть невід`ємну частину цього договору. Відповідно до п.1.3 договору строк користування кредитом: по 19 серпня 2011 року включно, якщо тільки інший строк користування не буде встановлено домовленостями сторін чи умовами цього договору. Згідно п. 1.4 даного кредитного договору, за користування кредитом встановлюється плата в розмірі 24 процентів річних. Відповідно до п. 1.4.2 кредитного договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту позичальника в розмірі 168 грн. 00 коп., що становить 1 процент від суми кредиту, вказаної в п.п.1 цього договору. 16 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис №25103 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником кредитний договір № 423Б від 21.08.2008 року, укладеним з ПАТ ?ВіЕйБі Банк?, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №6795 від 27.03.2018 року є ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал, заборгованості за кредитним договором №423Б від 21.08.2008 року. Строк платежу за кредитним договором №423Б від 21.08.2008 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 рік. Сума заборгованості становить 24307,12 грн., що складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 16453,08 грн.; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5166,04 грн.; Прострочена заборгованість за комісією становить 2688,00 грн.; Строкова заборгованість за пенею становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України Про нотаріат стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 25506,89 грн. 11 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кошкером Іваном Анатолійовичем відкрито виконавче провадження ВП № 68103467 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК України доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~ заперечення\~учасників справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані\~встановлюються\~такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними\~доказам; 2)\~висновками\~експертів; 3)\~показаннями\~свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~ЦПК України \~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК\~ України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків\~випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники справи\~ подаються\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~ звертатися\~до суду\~в інтересах\~інших осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України та Законом України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року № 3425-XII, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік). За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. У ст. 87 Закону України Про нотаріат передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 цього ж Закону (у редакції, чинній на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться і у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Згідно із підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ зазначеного Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову за №662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначеною постановою до вказаного Переліку внесені зміни, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, Перелік доповнено новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин , згідно із яким для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Внесеними до Переліку змінами нотаріусам надано право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій формі, тобто які не були посвідченні нотаріально. 22 лютого 2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін та вона набрала законної сили. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 постанови №7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Спірний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинений 16 червня 2021 року, тобто на момент коли уже були скасовані внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачала вчинення виконавчого напису нотаріуса на підставі лише оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно до підпункту 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Оспорюваний виконавчий напис нотаріуса стосується стягнення із позивача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором №423Б від 21 серпня 2008 року, укладеним між між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (ВАТ ?ВіЕйБі Банк?), копію якого суду позивачем надана разом із позовною заявою. Із зазначеного кредитного договору № 423 Б від 21 серпня 2008 року вбачається, що даний договір укладений у простій письмовій формі та нотаріально він не посвідчений. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, які підтверджуються квитанцією № 1-1586К від 25.01.2022 року на суму 992 грн. 40 коп. та квитанцією №1-1590К від 25.01.2022 року 496 грн. 20 коп.

Outcome: approved