Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» звернулося до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 23 694,43 грн., та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.05.2015 №1646 та від 21.04.2017 №527, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Однак, всупереч п.2 Розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, та вимогам законодавства України, відповідач, використовуючи природний газ для опалення плити, котла, колонки в період з 01.02.2016 по 30.09.2021 здійснював оплату за постачання природного газу несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 23694 грн. 43 коп. Відповідач не виконує зобов`язання належні чином. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.02.2022 позивачем подано відзив на позовну заяву, де він зазначає, що позивач не надав підтверджуючих документів, що позивач є власником та постачальником природного газу, який він постачає на вказаний об`єкт. У позовній заяві відсутні докази укладення правочину між постачальником та споживачем природного газу. Ухвалою суду від 04.07.2022 розгляд справи відкладено. 18.07.2022 позивачем подано до суду заяву про збільшення періоду заборгованості та зміну розміру позовних вимог. Ухвалою суду від 11.08.2022 відмовлено позивачу у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, розгляд справи відкладено. 19.10.2022 відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності. 06.12.2022 позивачем подано заперечення на позовну заяву. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у запереченні (відзиві) на позовну заяву. Також на запитання судді підтвердив, що весь цей час був споживачем природного газу та отримував послуги з постачання природного газу. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. При розгляді цивільної справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачено ст. 81 ЦПК України. Згідно ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, передбачено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 1 ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). За положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу, який надає позивач за адресою: [ADDRESS] та від отримання послуг він не відмовлявся. Відповідач своєчасно не проводив оплату за надані послуги за період з 01.02.2016 по 30.09.2021, внаслідок чого станом на 30.09.2021 утворилася заборгованість у розмірі 23694,43 грн, що підтверджується розрахунком споживання природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я відповідача 30.06.2015 та роздруківкою фінансового станом за цим рахунком. Із розрахунку нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] слідує, що в період із 01.02.2016 по 30.09.2021 відповідач періодично сплачував кошти за спожитий природний газ, а в серпні, жовтні 2016, березні, квітні, травні та липні 2017, січні, лютому, березні, травні, червні, вересні 2018, квітні, липні, вересні та листопаді 2019, січні, травні та липні 2020 відповідач здійснював платежі в сумах, які перевищували нарахування за вказані місяці, через що внаслідок цих платежів відбувалося переривання трирічного строку позовної давності та його відлік розпочинався спочатку. Тому оскільки між платежами відповідача відсутні періоди неплатежів тривалістю понад три роки, строк позовної давності до заявлених позивачем вимог за заявою відповідача не підлягає застосуванню.\~\~\~\~ З огляду на те, що відповідач у порушення своїх зобов`язань не сплачував своєчасно та в повному обсязі плату за спожитий природний газ, чим були порушені права позивача, заборгованість відповідачем на час розгляду справи залишається не сплаченою, а також відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами неправильності розміру здійснених позивачем нарахувань за спожитий природний газ, тому суд дійшов до висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн., які підтверджені документально.

Outcome: approved