Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.12.2022 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 14.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Призначено судове засідання на 22.12.2022 для вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем [PERSON] на професійну правничу допомогу.\~Наданий позивачу строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру таких витрат. 19.12.2022 на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання представника позивача адвоката Світлика О.М. про долучення доказів на підтвердження розміру витрат, понесених позивачем. Указане клопотання подано у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У клопотанні зазначено, що судові витрати позивача за розгляд даної цивільної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір становить 6500 грн. На підтвердження цього до клопотання долучено договори про надання правової допомоги від 04.11.2022 та 12.10.2022, акти виконаних робіт від 07.11.2022 та 16.12.2022, а також розписки від 04.11.2022 та 13.12.2022. У судове засідання 22.12.2022 позивач [PERSON] та її представник адвокат Світлик О.М., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. У судове засідання 22.12.2022 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не з`явився. Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України\~однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. У\~ч. 1 ст. 59 Конституції України\~закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою\~Конституцією України\~можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.11.2000 № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 31,\~абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009). Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в\~ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до\~ч.\~5,\~6\~ст.\~137 ЦПК України у разі недотримання вимог\~частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, суд встановив, що у поданій позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У судовому засіданні 14.12.2022 до виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) представник позивача адвокат Світлик О.М. зробив усну заяву про подання доказів на підтвердження понесених позивачем [PERSON] витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішення суду ухвалене 14.12.2022. 19.12.2022 засобами електронного зв`язку адвокат Світлик О.М. направив до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання про долучення доказів на підтвердження понесених судових витрат, додатками до якого є: договори про надання правової допомоги від 04.11.2022 та 12.10.2022, акти виконаних робіт від 07.11.2022 та 16.12.2022, а також розписки від 04.11.2022 та 13.12.2022. Так, 04.11.2022 між [PERSON] та адвокатом Гриців О.Я. укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат Гриців О.Я. зобов`язалась надати позивачу правничу допомогу та представляти права і законні інтереси клієнта, зокрема під час звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Пунктом 3.1. цього договору сторони визначили, що клієнт сплачує адвокату в день підписання договору гонорар в сумі 5000 грн. 04.11.2022 [PERSON] сплатила адвокату Гриців О.Я. гонорар в розмірі 5000 грн, що підтверджується розпискою від 04.11.2022. 07.11.2022 між [PERSON] та адвокатом Гриців О.Я. підписано акт виконаних робіт (додаток до договору про надання правової допомоги від 04.11.2022), відповідно до якого за виконані роботи, які полягають у підготовці позовної заяви, адвокатом витрачено 2,5 год. та вартість цих робіт складає 5000 грн. Крім цього, 12.10.2022 між [PERSON] та адвокатом Світликом О.М. укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат Світлик О.М. зобов`язався надати [PERSON] правову допомогу та представляти права і законні інтереси клієнта, зокрема у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Пунктом 4 цього договору сторони визначили, що за участь в судовому засіданні суду першої інстанції клієнт сплачує адвокату гонорар в сумі 1500 грн за кожне судове засідання, у строк не пізніше, як за один день до дати такого засідання. 13.12.2022 [PERSON] сплатила адвокату Світлику О.М. гонорар в розмірі 1500 грн, що підтверджується відповідною розпискою. 16.12.2022 між [PERSON] та адвокатом Світликом О.М. підписано акт виконаних робіт (додаток до договору про надання правової допомоги від 12.10.2022), відповідно до якого вартість виконаних робіт, які полягають в участі у судовому засіданні 14.12.2022 складає 1500 грн. Так, у додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зроблено такі правові висновки: 1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись\~главою 52 Цивільного кодексу України; 3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах -\~фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і\~Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Суд також приймає до уваги те, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням викладеного, ураховуючи, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено повністю, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 6500 грн, які позивач [PERSON] понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved