Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

02.12.2021 року до суду надійшла позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовується тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 17.05.2021 року було укладено договір у виді Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом. Згідно до п. 3.1. Заяви вона є двостороннім правочином та невід`ємною частиною Договору та містить індивідуальну частину Договору. Підписанням цієї Заяви клієнт ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов ДКБО, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві та договору (п. 3.3.). Пунктом 3.2 розділу ІІІ ДКБО визначено, що договір є змішаним та містить в собі в тому числі елементи таких договорів: договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), кредитного договору. Згідно із Додатком № 1 до ДКБО «Умови користування кредитною лінією (кредитом)» максимальний розмір кредиту, що може бути встановлений клієнту відповідно до обраної ним програми кредитування від 1500 грн. до 250 000 грн. із платою за користування кредитом - процентною ставкою - в максимальному розмірі 55 % річних. За Висновком-рішенням погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» за № 2819200662/170521 від 17.05.2021 року відповідачу за цільовим призначенням «кредитування на споживчі цілі» за номером рахунку [NUMBER] встановлено ліміт (відновлювальну кредитну лінію) у розмірі 50 000 грн., процента ставка визначена у розмірі 55 % річних, щомісячна комісійна винагорода - 0 %. Умовами договору встановлено, що клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплати всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Клієнт зобов`язаний щомісячно у визначені терміни здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання кредиту. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом, обов`язкового щомісячного платежу, що передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. Будь-яке невиконання клієнтом умов договору та додатків, що є його невід`ємною частиною, породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором та його невід`ємними частинами. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2021 року становить 59 475,25 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 49 981,71 грн., процентів за користування кредитом - 9285,20 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного бору (кредиту) - 160,22 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 48,12 грн. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути витрати по сплаті судового збору. В порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України з метою визначення підсудності було здійснено запит щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач у встановлений судом строк жодних документів до суду не подав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2022 року призначено справу до розгляду в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторона позивача не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання, яке надійшло до суду 25.11.2022 року, зі змісту якого вбачається, що представник підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання 21.12.2022 року, як і в попереднє 08.11.2022 року, не з`явилася, в клопотанні, поданому 07.11.2022 року на електронну адресу суду просила лише про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що вона перебуває за кордоном з родиною. Разом з тим, суд враховує ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з грудня 2021 року, однак відповідачка не скористалася правом на надання письмових пояснень чи заперечень, шляхом направлення подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Отже, позивачі та відповідачі мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, на захист своїх інтересів державою, у тому числі і право на своєчасний розгляд справи судом. Враховуючи викладене та виходячи з визначених у ст. 2 ЦПК України завдань та основних засад цивільного судочинства, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами справи. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.11.2020 року [PERSON] підписала з АТ «Ощадбанк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Заяву про приєднання № 590334011/201120 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Крім того, 17.05.2021 року [PERSON] підписала з АТ «Ощадбанк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що засвідчує укладення між сторонами договору, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Так, підписанням цієї Заяви клієнт ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов ДКБО, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві та договору (п. 3.3.), у тому числі: картковий рахунок, на який встановлюється кредит - № [NUMBER]; максимальний розмір кредиту - 250 000 грн., строк користування кредитом - до дати закінчення строку дії платіжної картки; процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає за користування кредитними коштами (крім грейс-періоду ) - 55 процентів річних, за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (несанкціонований овердрафт) - 60 процентів річних; розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в Кредит) - 2,99 % від суми таких коштів; порядок погашення кредиту - щомісячно в розмірі, визначеному Умовами користування кредитною лінією (кредитом). За Висновком-рішенням погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» за № 2819200662/170521 від 17.05.2021 року відповідачу за цільовим призначенням «кредитування на споживчі цілі» за номером рахунку [NUMBER] встановлено ліміт (відновлювальну кредитну лінію) у розмірі 50 000 грн., процента ставка визначена у розмірі 55 % річних, щомісячна комісійна винагорода - 0 %. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень ст. 1069 цього Кодексу, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень ст. 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами укладено договір в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. В матеріалах справи міститься виписка за період з 06.04.2021 року по 01.11.2021 року по картковому рахунку № [NUMBER] , яка наряду з іншими доказами підтверджує рух коштів, наданих відповідачу у кредит шляхом встановлення кредитної лінії, та наявність якої за численними висновками Верховного Суду є належним та допустимим доказом щодо заборгованості за укладеним кредитним договором (зокрема, справа № 554/4300/16-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З позовної заяви вбачається, що відповідачем не виконувалися умови укладеного між сторонами договору, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка становить 59 475,25 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 49 984,71 грн., проценти за користування кредитом - 9285,20 грн., три проценти річних за несвоєчасне повернення основного боргу (кредиту) - 160,22 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 48,12 грн. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Правилами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Статтею 625 ЦК України також визначено що, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] , не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. Відповідач вказані обставини жодним чином не оспорила та не спростувала. Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2270 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved