Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] , який постійно мешкає із позивачем, перебуває на її утриманні. Сторони спільно не проживають, шлюб між сторонами розірвано 12.11.2021, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина в повному обсязі не надає. Позивач також вказувала, що 12.11.2021 вона зверталась до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини та ухвалою від 11.01.2022 у видачі такого судового наказу їй було відмовлено. В зв`язку із викладеним вона змушена звертатися до суду із цим позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, до початку його проведення подала до суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву в якій вказував, що позовні вимоги [PERSON] визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд, розглянувши позовну заяву, ознайомившись із заявами сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що сторони з 24.02.2018 по 13.12.2021 перебували у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано за рішенням суду. [PERSON] народився [INFO] і згідно із свідоцтвом про народження його батьком є [PERSON] , мати [PERSON] . Факт спільного проживання позивача із малолітньою дитиною, так само як і факт перебування дитини на утриманні матері, відповідачем у справі не оспорювався та підтверджується копією довідки про склад родини №М-1325/01-07 від 27.10.2021, долученою до справи. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд, при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати найбільш вагомі обставини, визначені законом, які мають братися ним до уваги при вирішенні спору. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення по справі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Норми Сімейного кодексу України встановлюють принцип, відповідно до якого базою аліментних відрахувань є дійсні та постійні доходи платника. Це прямо випливає зі ст. 183 СК України, яка закріплює загальне правило, що аліменти встановлюються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. З урахуванням того, що позивач позовні вимоги [PERSON] визнав, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені наявними в матеріалах цивільної справи доказами, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги повністю та стягувати аліменти з відповідача на користь позивача, починаючи з 21.01.2022, тобто з моменту її звернення до суду саме із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що відповідає положенням 191 СК України. Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved