Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

14.12.2017 до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення з житлового будинку. 15.05.2018 до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яка прийнята до розгляду Ірпінським міським судом Київської області. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . На час подачі уточненої позовної заяви в будинку проживали донька та сестра позивача, які сплачують плату за комунальні послуги. Відповідачі не проживають в даному будинку з 2005 та 2006 років, особисті речі відповідачів в ньому відсутні, окрім того вони не допомагають сплачувати комунальні послуги. Крім того, місце перебування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] позивачу не відоме, їхнє місце проживання позивач не знає, телефонних номерів також не знає. У зв`язку з тим, що в будинку зареєстровані відповідачі у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: виникають труднощі при здійсненні свого права при відчуженні нерухомості, так як в будинку зареєстровані сторонні особи. Позивач вказує, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Однак, відповідач по справі [PERSON] не є членом сім`ї власника і був відсутній навіть не те що більше шести місяців, а на протязі 13 років. Більше того, відповідач не є членом сім`ї позивача, [PERSON] , в розумінні ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України та ч. ч. 2, 4 ст. 3Сімейного кодексу України, у зв`язку з чим на нього не поширюється право користування будинком [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , являється донькою позивача, що втратила право користуватись житловим приміщенням, так як, не проживає в будинку більше 12 років. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS] . Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10.07.2020, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення з житлового будинку, ухвалено усунути перешкоди [PERSON] , [INFO] , у користуванні житлом, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з вищевказаного житлового будинку, без надання іншого житлового приміщення; зняти з реєстраційного обліку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29.01.2021, задоволено заяву представника [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення від 10 липня 2020 року, ухвалено скасувати заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 липня 2020 року по справі № 367/8599/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення з житлового будинку. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.11.2021, суддею Кравчук Ю. В. прийнято до свого провадження справу № 367/8599/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення з житлового будинку. В судовому засіданні 19.09.2022, було замінено позивача [PERSON] на її правонаступника - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, правом на подання відзиву не скористалися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представником позивача не висловлено заперечень проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 04.09.2007 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27118517 від 26.08.2010. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.02.2022, зареєстрованому в реєстрі за № 497, [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого 04 вересня 2007 року Задорожньою\~М.Є., державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим номером 3-1911, викладеного на бланку ВЕХ № 137804. Відповідно до акта депутата Бучанської міської ради від 11.12.2017 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають члени родини [PERSON] , а саме:\~ [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , 1984 р.н.; також зареєстровані, але не проживають:\~ [PERSON] , [INFO] , колишній чоловік [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , дочка (не проживає з 2006 року), [PERSON] , [INFO] - онука (не проживає з 2006 року). Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї житла [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 01 липня 2015 року, встановлено, що гр. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . По даній площі прописані, крім заявника: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зі слів заявника, членів сім`ї та сусідів, за даною адресою не проживає; [PERSON] , [INFO] , зі слів заявника, членів сім`ї та сусідів, за даною адресою не проживає; [PERSON] , [INFO] , зі слів заявника, членів сім`ї та сусідів, за даною адресою не проживає; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але зі слів заявника, членів сім`ї та сусідів дійсно фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , чоловік [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але зі слів заявника, членів сім`ї та сусідів дійсно фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону №475/97-ВР\~від 17\~липня 1997\~року "Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового КодексуУкраїни\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексуУкраїни\~та ст. 383 Цивільного кодексу України\~власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. За таких\~обставин суд,\~оцінивши надані\~докази приходить\~до висновку,\~що відповідачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~не проживають\~за місцем\~своєї реєстрації\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вже понад\~рік,\~не користуються\~цим житлом\~та не\~сплачують за\~житлово-комунальні\~послуги,\~не ведуть\~з позивачкою\~спільне господарство,\~вони не\~пов`язані\~спільним побутом,\~тобто підстав\~для продовження\~терміну зберігання\~за відповідачами\~права користування\~житловим приміщенням,\~передбачених ст.\~71\~ЖК України,\~немає.\~Відомостей про\~поважність причин\~такого тривалого\~не проживання\~відповідачів за\~місцем реєстрації\~судом не\~встановлено.\~Крім того,\~суд враховує,\~що [PERSON] \~не є\~членом сім`ї\~ [PERSON] ,\~договір найму\~житла між\~позивачем та\~відповідачем [PERSON] \~в матеріалах\~справи відсутній.\~Таким чином,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~задоволення позову\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує солідарно із [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved