Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

В серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ТОВ «Нова Пошта», в якому просила стягнути із відповідача на користь позивача матеріальні збитки в сумі 4000,00 грн., штраф в розмірі 969,20 грн., а також моральну шкоду в сумі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 05.06.2022 року на відділенні № 20 ТОВ «Нова Пошта» донька позивача отримала посилку, отримувачем якої була позивач. Вміст посилки складався із мікрохвильової печі, швейної машинки та ковдри. Позивач вказує, що коробка, в якій знаходився вміст посилки, при отриманні виявилась пошкодженою. При відкритті посилки виявлось, що мікрохвильова піч має значні ушкодження, які не дозволяють її експлуатувати за призначенням. На вимогу позивача відшкодувати завдану шкоду, відповідач відмовив. Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушив її права, як споживача послуг поштового зв`язку, та має відшкодувати завдані позивачу матеріальні збитки в сумі вартості мікрохвильової печі 4000,00 грн., сплатити на користь позивача штраф в розмірі 24,23 % від суми відшкодування, та сплатити кошти на відшкодування моральної шкоди, яка позивачем оцінена в розмірі 7000,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2022 року, позовну заяву було направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 11.10.2022 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.10.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 08.11.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відправником [PERSON] було відправлено вантаж позивачу. Вантаж відправник передав для перевезення в запакованому стані. Огляд стану упаковки на цілісність при відправленні проведено лише зовні, вміст не перевірявся. Умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень не встановлено обов`язок перевізника перевіряти стан вантажу у пакуванні, його цілісність, комплектність чи справність. Перевізник не є спеціалістом-товарознавцем для визначення стану вантажу та відповідності його домовленості між відправником та одержувачем. Доставка вантажу у цілій неушкодженій упаковці свідчить про належне виконання перевізником своїх обов`язків в повному обсязі. Так, 05.06.2022 року було доставлено вантаж, який було оглянуто та складено акт-приймання передачі від 05.06.2022 року, відповідно до якого було встановлено, що стан зовнішньої упаковки був цілим та спеціального маркування «Обережно крихке!» на відправленні не було. При складенні зазначеного акту сторонами було встановлено, що товар перевозився в цілій неушкодженій упаковці, та жодних слідів механічного впливу на відправленні сторонами не було виявлено. Наведене свідчить про те, що пошкодження виникли не під час перевезення відправлення, а відтак за встановлених обставин відсутні підстави для відповідальності перевізника. Позивачу було відмовлено у задоволенні її претензії з огляду на встановлені в акті обставини, а також в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження завданих збитків. Наведене свідчить про відсутність вини перевізника у даному спорі, а відтак відсутні підстави для відшкодування відповідачем пред`явлених до стягнення коштів. 22.11.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що посилка перед відправленням була цілою, товар було пошкоджено в ході перевезення, а тому наявні підстави для відповідальності відповідача, як перевізника. 01.12.2022 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких сторона відповідача вказувала на відсутність достатніх доказів того, що вміст відправлення був цілим, осільки, працівники відповідача не зобов`язані перевіряти вміст відправлення, а відтак відсутні переконливі докази, що відправлення було пошкоджене в ході його перевезення, що свідчить про відсутність підстав для відшкодування позивачу завлених збитків. Позивач та її представник після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Представник відповідача, надіславши до суду відзив на позов, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Відповідно до ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). За змістом ч.ч.1-2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Судом встановлено, що відповідно до експрес-накладної № 5900826233492 від 03.06.2022 року, відправник [PERSON] із м. Костянтиніка (Донецька область) здійснив відправлення вантажу одержувачу [PERSON] до відділення № 20 ТОВ «Нова Пршта» м. Києва. Тип відправлення - посилка, вагою 24 кг (об`ємна), із описом - господарські та побутові товари, із оголошеною вартістю 4000,00 грн. Доказів того, що у зазначеному відправленні була саме мікрохвильова піч, про яку зазначає позивача та фото якої долучені до матеріалів справи, стороною позивача надано не було, а в описі накладної було зазначено, що відправлення містить господарські та побутові товари. Позивач вказує, що по прибутті вантажу 05.06.2022 року, останній, було отримано її донькою, та виявлено, що вміст відправлення - мікрохвильова піч знаходилась в пошкодженому стані, та сторонами було зафіксовані пошкодження, які утворились внаслідок неналежного здійснення пересилки вантажу відповідачем. Відповідно до акту приймання-передачі від 05.06.2022 року, складеного між одержувачем [PERSON] та представником відповідача (перевізника), було дійсно встановлено, що вміст відправлення був пошкоджений по зазначеній експрес-накладній. Разом з тим, зі змісту зазначеного акту вбачається, що сторонами було зафіксовано, що для пересилки відправлення було прийнято упаковку клієнта - коробку, стан зовнішньої упаковки був цілим, та місце пошкодження відправлення та упаковки не збігаються. В графі акту «Стан вмісту відправлення» було зазначено про виявлення пошкодженого відправлення. Окремо варто вказати на те, що в зазначеному акті було відображено, що на посилці було відсутнє спеціальне маркування «Обережно крихке!», або іншого спеціального маркування. Позивач звернулась до відповідача із претензією про відшкодування збитків, однак, листом ТОВ «Нова Пошта» від 11.08.2022 року № 03143, позивачу було відмовлено в задоволенні претензійних вимог з огляду на відсутність вини перевізника у пошкодженні вантажу, оскільки, характерних слідів на зовнішній упаковці не було, остання, після доставки була цілою, що свідчить про те, що пошкодження на відправленні не могли відбутись в процесі перевезення. В обґрунтування позову позивачем зазначено про те, що відправлений їй товар було пошкоджено в ході перевезення, а відтак відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, та має відшкодувати позивачу завдані збитки. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала на відсутність вини відповідача, а також відсутністю причино-наслідкового зв`язку між діями перевізника та виявленими пошкодженнями на відправленні після його доставки до одержувача в цілій зовнішній упаковці. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3.4. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» (далі - Публічний договір) визначено: шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника. Пунктом 4.3.2 Публічного договору, визначено, що замовник зобов`язаний відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поя, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Крім того, за вимогами п. 4.3.4, замовник зобов`заний запакувати відправлення для його збереження під час транспортування та завантажувально-розвантажувальних робіт, а також за необхідності скріпити фірмовою клейкою стрічкою або пломбою, щоб запобігти доступу до вмісту відправлення. Пунктом 5.3 договору визначено основні вимоги до упаковки, а саме те, що тип упаковки повинен відповідати особливостям відправлення; паковка відправлення повинна забезпечувати повну його цілісність під час транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт; упаковка повинна враховувати можливість перевантаження відправлення в дорозі, температурний режим, рівень вологості та погодні умови. Відповідно до п. 7.2.13 договору, експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. В ході розгляду справи було встановлено, що вантаж було прийнято для перевезення за розмірами та вагою, в упаковці відправника, яка не містила спеціального маркування. При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», оприлюдненому на офіційному сайті http:// novaposhta.ua, який є у вільному доступі. Відповідно до п.п. 7.2.7, 7.2.8 договору, якщо під час видачі відправлення сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на Відправника. Експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Крім того, п. 7.3.3 договору передбачено, що замовник відповідає за всі негативні наслідки (розбиття відправлення, поломку, деформацію та ін.) у разі використання неналежної упаковки відправлення (упаковки, що не відповідає особливостям відправлення, його вазі або встановленим стандартам, технічним умовам та вимогам до упаковки відправлення, що встановлені Умовами) та відсутності спеціального маркування. З матеріалів справи вбачається, що зазначене вище відправлення було прийнято в коробці відправника, доставлене за призначенням, та при одержанні посилки, між одержувачем та представником відповідача було складено акт, в якому сторони зафіксували те, що стан зовнішньої упаковки був цілим, та місце пошкодження відправлення та упаковки не збігаються. В ході розгляду справи не знайшло свого об`єктивного підтвердження посилання відповідача на те, що пошкодження відправлення відбулось в ході перевезення, оскільки, в акті, складеному між одержувачем та представником перевізника було чітко зазначено, що зовнішня упаковка була цілою, а відтак відмова відповідача в задоволенні претензії позивача є обґрунтованою та такою, що відповідає встановленим обставинам у даній справі. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Пунктом 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. № 6 Пленум ВСУ роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Зазначена вище норма статті 924 ЦК передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Суд вважає, що стороною позивача не доведено, та судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача, оскільки його дії під час перевезення вантажу в упаковці, яка після доставки була цілою, однак, вміст відправлення мав пошкодження, були правомірними. Причинно-наслідкового зв`язку між діями перевізника та наявністю пошкодження відправлення після його доставки, стороною позивача не доведено, а судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окремо слід звернути увагу на те, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди, - позивачем суду надано не було, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу було завдано шкоду, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наявністю пошкоджень на відправленні, яке після доставки перебувало у цілій упаковці, а відтак суд вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, суми штрафу та відшкодування моральної шкоди, - є безпідставними та недоведеними, в зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed