Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 15 липня 2010 року між ним та\~ [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] у нього з відповідачем народився син - [PERSON] . З лютого 2022 року до дня звернення з даним позовом їхні з відповідачем подружні відносини повністю припинені, спроб для їх відновлення вони не здійснюють. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, будь-які контакти між ними відсутні. Шлюб між ними існує лише формально. Збереження шлюбу є неможливим. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ним з відповідачем немає. За їхньою з відповідачем взаємною згодою їхній син [PERSON] проживає і проживатиме з відповідачем. Спору про поділ спільного майна подружжя між ним з відповідачем немає. Позивачем зазначається, що протягом декількох попередніх років їхні з відповідачем стосунки поступово погіршувались, зникало взаєморозуміння і взаємоповага. У зв`язку з тим, що кожен із них має протилежні погляди на життя та сім`ю, існують великі розбіжності в інтересах, між ними постійно виникали сварки. Результатом вказаного стало припинення їхніх подружніх відносин та припинення їхнього з відповідачем спільного проживання в лютому 2022 року. Відносини між ними зіпсовані. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, будь-які контакти між ними відсутні. Нормальні шлюбні відносини між ними з відповідачем не можуть бути поновлені, спроби примирення не здійснюються. Будь-які контакти між ними з відповідачем відсутні. Відтак, збереження шлюбу неможливе. Враховуючи наведене просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] від 02.09.2022 року сторони зареєстрували шлюб 15.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №894. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved