Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ЖБК «Ізумруд» про зобов`язання надати інформацію, у якому прохав зобов`язати Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд» (далі - ЖБК «Ізумруд») надати йому для ознайомлення та виготовлення копій документи, які зазначені у зверненнях від 29.06.2021 року, а саме: протокол Загальних зборів із списком присутніх на зборах від 08.06.2021 року; статут ЖБК «Ізумруд»; протокол засідання заново вибраного правління; список всіх власників квартир будинку; документацію на великопанельний житловий будинок ЖБК «Ізумруд» стосовно зовнішнього і внутрішнього водопостачання будинку, зовнішнього і внутрішнього теплопостачання будинку, внутрішньої і дворової каналізації, зовнішнього і внутрішнього газопостачання, все, що стосується електропостачання та санітарного і протипожежного заходу будинку; акти перевірки фінансово-господарської діяльності правління ЖБК «Ізумруд» за 2019 і 2020 роки, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування даного позову зазначив, що 29.06.2021 року він направив рекомендованим листом на адресу голови правління ЖБК «Ізумруд» Каркач М.А. звернення з проханням надати для ознайомлення і можливості зробити за власний рахунок копії документів: протокол Загальних зборів із списком присутніх на зборах віл 08.06.2021 року, статут ЖБК «Ізумруд», протокол засідання заново вибраного правління, список всіх власників квартир будинку. Також просив створити умови для ознайомлення з виконавчою документацією на великопанельний житловий будинок ЖБК «Ізумруд» стосовно зовнішнього і внутрішнього водопостачання будинку, зовнішнього і внутрішнього теплопостачання будинку, внутрішньої і дворової каналізації, зовнішнього і внутрішнього газопостачання, та всього, що стосується електропостачання та санітарного і протипожежного заходу будинку. Крім того, 29.06.2021 року він направив рекомендованим листом на адресу голови ревізійної комісії ЖБК «Ізумруд» Герашенко М.О. звернення з проханням надати для ознайомлення та зробити копії Актів перевірки фінансово-господарської діяльності правління ЖБК «Ізумруд» за 2019 і 2020 роки. Однак, обидва листа не були отримані адресатами і повернулися 30.07.2021 року з причини «за закінчення терміну зберігання». Тож вважає, що дії посадових осіб відповідача порушують його право на інформацію як власника квартири та члена кооперативу, тому вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.01.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 28.02.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 27.07.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві зазначено, що згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входять вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. У зв`язку з цим, однією з основних обставин, яка підлягає встановленню судом є доведення факту отримання звернень позивача безпосередньо ЖБК «Ізумруд» або його уповноваженими особами. Проте вказана обставина ніяким чином не доводиться позивачем, а рекомендовані листи, копії яких додані до позовної заяви, направлялися на ім`я фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] та не були отримані ними (а.с.40-44). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Наголошував, що фізичні особи [PERSON] та [PERSON] , які входять до складу органів управління ЖБК «Ізумруд», не отримували звернень позивача, що є необхідною умовою для розгляду цих звернень. Повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» не розкриває суті причин неможливості вручити адресату вказаного рекомендованого листа, що не підтверджує про належність його вручення, тому відсутні підстави стверджувати, що відповідач безпідставно не розглянув звернення позивача. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є членом ЖБК «Ізумруд». 29.06.2021 року [PERSON] направив рекомендованим листом на адресу голови правління ЖБК «Ізумруд» Каркач М.А. за адресою: [ADDRESS] звернення з проханням надати для ознайомлення і можливості зробити за власний рахунок копії документів: протокол Загальних зборів із списком присутніх на зборах віл 08.06.2021 року, статут ЖБК «Ізумруд», протокол засідання заново вибраного правління, список всіх власників квартир будинку. Також просив створити умови для ознайомлення з виконавчою документацією на великопанельний житловий будинок ЖБК «Ізумруд» стосовно зовнішнього і внутрішнього водопостачання будинку, зовнішнього і внутрішнього теплопостачання будинку, внутрішньої і дворової каналізації, зовнішнього і внутрішнього газопостачання, та всього, що стосується електропостачання та санітарного і протипожежного заходу будинку (а.с. 6). Також 29.06.2021 року [PERSON] направив рекомендованим листом на адресу голови ревізійної комісії ЖБК «Ізумруд» Герашенко М.О. за адресою: [ADDRESS] звернення з проханням надати для ознайомлення та зробити копії Актів перевірки фінансово-господарської діяльності правління ЖБК «Ізумруд» за 2019 і 2020 роки (а.с.4). Вказані листи повернулися 30.07.2021 року «за закінченням терміну зберігання». Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. У статті 5 Закону України «Про звернення громадян» йдеться про те, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Статтею 14 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Відповідно до положень частини першої, третьої, четвертої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. У статті 20 Закону України «Про звернення громадян» зазначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Як встановлено у судовому засіданні, що не оспорюється сторонами, ЖБК «Ізумруд» здійснює свою діяльність за адресою: [ADDRESS] , має відокремлене приміщення, в якому здійснює статутну діяльність. При цьому, позивач звернувся до членів правління ЖБК «Ізумруд» [PERSON] та [PERSON] із письмовим зверненням, шляхом направлення рекомендованих на їх адреси проживання, а не за адресою здійснення діяльності ЖБК «Ізумруд». Вказані листи повернувся заявнику з поштовою відміткою: «за закінченням встановленого терміну зберігання». Враховуючи вказані норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б безспірно свідчили про те, що уповноважені особи ЖБК «Ізумруд» та члени правління отримали направлені позивачем звернення від 29.06.2021 року, ознайомилися із змістом направленого позивачем письмових звернень. Отже, відсутні підстави стверджувати, що уповноважені особи ЖБК «Ізумруд» цілеспрямовано ухилялися від надання відповіді на звернення та вирішення порушеного позивачем питання, а також те, що вони діяли всупереч вимог вказаних норм Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію».

Outcome: dismissed