Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

ТДВ «СГ «Оберіг» 05 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку направило до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, який надійшов до суду 16 листопада 2022 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 21 січня 2021 року позивачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить поліс № ЕР-202578883, предметом якого є страхування транспортного засобу Skoda, держномер [NUMBER] . 13 лютого 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda, держномер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , і транспортного засобу Nissan, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Винним у вчиненні ДТП постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року визнано відповідача [PERSON] . У результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, держномер [NUMBER] , відповідно до ремонтної калькуляції, становить 25 313 грн. 19 коп. 12 серпня 2021 року позивачем сплачено потерпілій особі, власникові транспортного засобу Nissan, держномер [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 20 530 грн. 10 грудня 2021 року відповідачеві було направлено вимогу про виплату суми страхового відшкодування, яку відповідачем залишено без задоволення. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 20 530 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 476 грн. 39 коп., пеню у розмірі 6 191 грн. 62 коп., три відсотки річних у розмірі 545 грн. 03 коп., а також судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. та судового збору у розмірі 2 481 грн. У своїй заяві до суду позивач просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до полісу № ЕР-202578883 від 21 січня 2021 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с. 12), предметом якого є страхування транспортного засобу Skoda, держномер [NUMBER] . 13 лютого 2021 року о 13 годині 15 хвилин на вул. Старокозацькій у м. Дніпрі біля буд. 57, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda, держномер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Nissan, держномер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] (а.с. 9). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року винним у скоєнні ДТП визнано відповідача та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 11). Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік (а.с. 10). Відповідно до ремонтної калькуляції № 26030-А від 04 березня 2021 року матеріальний збиток, заподіяний власникові автомобіля Nissan, держномер [NUMBER] , становить 25 313 грн. 19 коп. (а.с. 13-14). 04 серпня 2021 року між позивачем і власником автомобіля Nissan, держномер [NUMBER] , було погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 20 530 грн. (а.с. 15). Відповідно до страхового акту № 26030/1 від 10 серпня 2021 року (а.с. 16), сума страхового відшкодування становить 20 530 грн. 12 серпня 2021 року позивачем було здійснено страхове відшкодування на користь власника транспортного засобу Nissan, держномер [NUMBER] , у розмірі 20 530 грн. (а.с. 17). Листом № 26030/26030/2 від 10 грудня 2021 року [PERSON] було направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 20 530 грн. (а.с. 18), яку відповідачем залишено без задоволення. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням того, що позивачем на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, у страхової компанії виникло право вимоги до відповідача в межах суми страхової виплати, оскільки матеріалами справи встановлено, що винна особа у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] під час її скоєння перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхової виплати у розмірі 20 530 грн. Згідно із ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, оскільки у позивача в силу положень ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача, який у добровільному порядку свої зобов`язання щодо відшкодування витрат страхового відшкодування страховій компанії не виконав, тому у позивача виникло право на відшкодування інфляційних збитків, трьох відсотків річних та пені. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем (а.с. 19-21) інфляційні втрати за період з 16 грудня 2021 року по 03 листопада 2022 року становлять 4 476 грн. 39 коп., три відсотки річних за період з 16 грудня 2021 року по 03 листопада 2022 року - 545 грн. 03 коп., пеня за період з 16 грудня 2021 року по 03 листопада 2022 року грн. 62 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правничої допомоги № 26030 (а.с. 22-23), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Стецюри О.В. (а.с. 24). При цьому, стороною позивача не надано до матеріалів справи доказів сплати позивачем 5 000 грн. за надання правової допомоги та акту виконаних робіт, тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь ТДВ «СГ «Оберіг» витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки їх понесення не доведено доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу ТДВ «СГ «Оберіг» слід відмовити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СГ «Оберіг», становить 34 224 грн. 04 коп. (20 530 грн. + 4 476 грн. 39 коп. + 6 191 грн. 62 коп. + 545 грн. 03 коп. + 2 481 грн. = 34 224 грн. 04 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved