Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ватаманюк Володимир Васильович, звернулася до суду з позовною заявою до Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Вона, як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріусу Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності на вказаний житловий будинок. Ураховуючи викладене, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок садибного типу з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який в цілому складається із: житлового будинку літ. «А», загальною площею 93,9 кв.м, в т.ч. житлова 58,0 кв.м; ганку літ. «а»; замощення літ.«І», літньої кухні-сарай літ. «Б»; ганку літ «б»; підвалу «ПД»; сараю літ. «В», воріт № 1, огорожі № 2, вигрібної ями літ. «ІІ». Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02.09.2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.10.2022 року витребувано у приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. копію спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, від останнього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 75). Представник відповідача - Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с.74). Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно з погосподарською книгою № [NUMBER] (особовий рахунок № [NUMBER] ) за 1991-1995 роки по селу Клішківці, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належав до суспільної групи колгоспних дворів, що підтверджується довідками виконкому Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 11.06.2021 року за №1622, №1623 (а.с.11-12). Членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року в [ADDRESS] були зареєстровані такі особи: голова господарства - [PERSON] , [INFO].; внук - [PERSON] , [INFO].; дружина внука - [PERSON] , [INFO].; правнучка - [PERSON] , [INFO]., що підтверджується довідками від 11.06.2021 року № 1627 та від 18.08.202 року № 2703, які складені згідно з погосподарською книгою №33 за 1991-1995 р.р. по селу Клішківці (а.с.11-12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2006 року, виданим виконкомом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та була заведена спадкова справа №332 за 2006 рік Хотинською державною нотаріальною конторою Чернівецької області за заявою [PERSON] (а.с.53-64). Зі спадкової справи №332/2006 вбачається, що спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.05.2012 року (а.с.63). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2021 року, виданого виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області (а.с.7). 15 червня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.42), у зв`язку із чим нотаріусом була заведена спадкова справа №74/2021 (а.с.42-52). Постановою приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Мартинюк С.А. від 23 серпня 2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на спадкове майно, що складається з житлового будинку з належними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.10). Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно необхідно керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року № 533-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5 (Вказівки № 112/5), Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним /статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 (далі - Інструкція № 45/5), Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених вище нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. За змістом пункту 62 Інструкції № 45/5 про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Власність колгоспного двору регулювалася ЦК УРСР 1963 року, відповідно до статті 120 якого, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі статтею 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ з введенням у дію Закону України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Судом встановлено, що спірне домоволодіння відносилось до колгоспного двору та станом на день набрання чинності Закону України «Про власність» 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON] , його онук - [PERSON] ; дружина внука - [PERSON] та правнучка - [PERSON] . Отже, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , належав на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору. Членами колгоспного двору, які не втратили права на частку у його майні до 15 квітня 1991 року, яким окрім іншого являвся спірний будинок, були: [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] , та виходячи з рівності часток усіх членів двору, їм належало по 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до статті 563 ЦК Української РСР, у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (Розділ VII. Спадкове право). Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Правила цієї статті застосовуються також при спадкоємстві майна в господарстві громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю в сільському господарстві. Згідно із роз`ясненням, викладених в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункту «г» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер у [INFO], [PERSON] помер у [INFO], тобто після [INFO] , отже після їх смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку в майні колишнього колгоспного двору (по 1/4 частини спірного майна від кожного). Зі спадкової справи №332, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO]. вбачається, що спадщину за заповітом після його смерті отримав його онук [PERSON] . Спадкове майно складається з земельної ділянки, площею 0,62 га, що розташована на території Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.05.2012 року (а.с.63). Спадкове майно, що складається з житлового будинку з належними будівлями та спорудами по [ADDRESS] [PERSON] прийняв, але не оформив спадкові права (а.с.53-64). Разом з тим, судом встановлено, що спірний житловий будинок є майном колгоспного двору та належав його членам на праві спільної сумісної власності, а не особисто [PERSON] . Так, згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі спадкової справи №74/2021, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO]. вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги спадкування є його дружина [PERSON] , [INFO]., яка протягом встановленого законом строку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Окрім позивача, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] , [INFO]. та дві доньки [PERSON] , [INFO]. і [PERSON] , [INFO]., які від прийняття спадщини відмовились, що підтверджується їх нотаріально завіреними заявами (а.с.50-51). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 27 січня 2022 року, житловий будинок [ADDRESS] , в цілому складається із: житлового будинку літ. «А», загальною площею 93,9 кв.м, в т.ч. житлова 58,0 кв.м; ганку літ. «а»; замощення літ.«І», літньої кухні-сарай літ.«Б»; ганку літ «б»; підвалу «Пд»; сараю літ. «В», воріт № 1, огорожі № 2, вигрібної ями літ. «ІІ» (а.с.14-15). Приватним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вказане домоволодіння, у зв`язку з тим, що позивачем не пред`явлено документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на вказаний будинок. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд прийшов до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини спірного будинку (1/4 частина будинку, яку [PERSON] прийняв після смерті [PERSON] , але не оформив спадкові права за життя та 1/4 частина будинку, яка йому належала в силу закону). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги спадкування, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , а тому суд прийшов до висновку про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Посилання представника позивача в позовній заяві про те, що спадкодавцю [PERSON] належав увесь спірний будинок, спростовуються встановленими обставинами справи та доказами на їх підтвердження, тому в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial