Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 04 вересня 2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатській області за № 25. Від даного шлюбу в них народилася одна дитина : [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. Позивач зазначає в позові, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на нього. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки. Вони втратили будь-яку повагу один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сімейні цінності для відповідачки відсутні. Разом вони не проживають вже більше трьох місяців, а тому заходів до примирення вживати не доцільно, спору про поділ майна на даний час немає. А тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними, що був укладений 04 вересня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 04 вересня 2010 року було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Також встановлено, що шлюб на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені , сторони проживають окремо більше трьох місяців. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. А тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved