Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської державної адміністрації, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна. Позивач вказує, що є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] . Під час оформлення спадщини, виявлено, що на майно померлої особи накладено арешт на підставі листа 046-768, 22.06.2000 Держадміністрації м. Києва. Відтак, оскільки позивач позбавлений оформлення права власності в порядку спадкування, просить скасувати арешт на майно, стягнути судовий збір. Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2022 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. 05.12.2022 представником Відповідача надано відзив на позов у якому не визнаються вимоги щодо стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки Київська міська державна адміністрація прав позивача не порушувала, арешт не накладала. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2021 Сьомою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 735/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, то у визначений законом строк звернувся до Сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, позивачу було відмовлено з посиланням наявність арешту на спадкове майно. За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на підставі листа 046-768, 22.06.2000, Держадміністрації м. Києва, ГУКС, 08 11.2004 Першою київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано арешт на вказану будівлю, за реєстраційним номером обтяження 1447427 (Додаткові дані Архівний номер: 2528669КІЕУ1, Архівна дата: 23.06.2000, Дата виникнення: 23.06.2000, № реєстра: 74974-22, внутр. № 4Р01163827П 31203750, комментарий: вх.3269). Відповідно до п.216 Наказу Міністерства юстиції України №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на згадане вище майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Тому нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини. У відповідь на адвокатський запит, щодо надання копії листа на підставі якого накладено арешт, Київська міська державна адміністрація повідомила, що листів Головного управління капітального будівництва (ГУКС), щодо накладення арешту за 2000 рік в Державному архіві м. Києва не виявлено. У відповідь на адвокатський запит, щодо надання копії листа та копії нотаріальної справи на підставі якого накладено арешт, Перша київська державна нотаріальна контора повідомила, що документи такі відсутні, оскільки термін зберігання таких документів З роки. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги оформити право власності в порядку спадкування, а відтак позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved