Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

24 грудня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/25801/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Юлія Вікторівна, про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, яким було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1918627980000) від 25 жовтня 2019 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Юлією Вікторівною, зареєстрований в реєстрі № 2657, та витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1918627980000). 07 грудня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Поліщука Р.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно стягнення з відповідачів витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 08 грудня 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Питання про ухвалення додаткового судового рішення вирішується без виклику учасників справи на підставі частини четвертої статті 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем ставилась також вимога про стягнення судових витрат. Під час ухвалення судового рішення, задовольняючи позовні вимоги повністю, судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідачів судового збору. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що адвокатом Поліщуком Р.М. надано суду докази сплати судового збору за подання позову до суду у розмірі 4 088,00 грн., що підтверджується квитанцією № 6559886 від 08 квітня 2021 року (а.с. 24) та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 6949124 від 06 липня 2021 року (а.с.46). Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи викладене, з огляду на задоволення позовних вимог і повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 4542,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved