Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 0722881800:03:001:5435, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ № 268125, зареєстровано 05.11.2012 за № 072280001012361, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На вказаній земельній ділянці збудовано будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 218,5 кв.м. Рішенням виконкому Заборолівської сільської ради Луцького району від 30.01.2019 № 40, житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно з інформацією з Публічної кадастрової карти та Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, поряд з позивачем, біля межі від А до Б знаходиться земельна ділянка із кадастровим номером 0722881800:03:001:5875, тип власності - комунальна власність, цільове призначення - 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), площа - 0.7705 га, право оренди земельної ділянки зареєстровано за відповідачем [PERSON] , [INFO] , а право власності 02.10.2020. Між земельної ділянкою позивача та відповідача - [PERSON] знаходиться земельна ділянка Заборолівської сільської ради, яка нікому не надана в користування та не передана у власність (ширина зі сторони дороги - 1.5 м, а з іншої сторони (від будівель СГ ТОВ Луцький «Райсількомунгосп») - 2.6 м. Позивач зазначає, що останні п`ять місяців (починаючи з квітня, найактивніше - липень-серпень 2020), тобто до оформлення права оренди, власності і по сьогоднішній день на цій земельній ділянці відповідач - [PERSON] здійснював земельно-планувальні роботи, а саме: з метою вирівнювання земельної ділянки, виконав підрізання природного схилу на межі з сусідньою забудованою ділянкою без влаштування підпірної стінки , яка б утримувала схил; знімав шар ґрунту (землі) будівельною технікою та вивозив в невідомому напрямку (орієнтовно 150 машин за весь період). Внаслідок таких робіт, позивач суттєво змінив ландшафт земельного покриття, в результаті чого на межі земельної ділянки Заборолівської сільської ради без кадастрового номеру, яка нікому не надана в користування та не передана у власність та земельною ділянкою [PERSON] утворився уклін з перепадом висоти ґрунту (вирізана частина схилу) до чотирьох метрів. Позивач, вважає, що протиправні дії відповідачів суперечать вимогам законодавства та призвели до перешкод у користуванні його земельною ділянкою та спричиняють загрозу його будинку і сім`ї. З огляду на викладене, просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідачів спорудити підпірну стіну за власний кошт, за рахунок частини земельної ділянки відповідачів, а також стягнути на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу. З урахуванням наведеного та заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою [PERSON] , кадастровий номер 0722881800:03:001:5435, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом спорудження підпірної стіни за кошти [PERSON] , за рахунок частини земельної ділянки [PERSON] , кадастровий номер 0722881800:03:001:5875 та суміжної земельної ділянки Луцької міської ради, яка нікому не надана в користування. Стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 02.11.2020 позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ухвали позивачем усунуто зазначені в ній недоліки у визначений строк. 12.11.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив обґрунтований тим, що він є власником нерухомого майна, а саме: зерносховища з відкритим асфальтованим майданчиком А1, огорожі № 1, асфальтованого майданчика № 2, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та Заборолівською сільською радою, йому було передано в оренду земельну ділянку площею 0,7705 га, в тому числі: під об`єктами нерухомого майна - 0,7705 га, а 02.10.2020 ним було придбано вказану земельну ділянку. Зазначає, що асфальтоване покриття, яке ним було придбане знаходилося в засміченому стані, а тому влітку він здійснив звідти вивіз сміття. Робіт, які б потребували дозвільних документів ним не проводилися. Крім того, дружина позивача порушивши межі земельних ділянок, розмістила паркан на земельній ділянці, яка їй не належить, що підтверджується актом комісії Заборолівської сільської ради від 08.09.2020. Цим же актом зафіксовано, що зсув ґрунту відбувся на земельній ділянці Заборолівської сільської ради, а не на земельній ділянці позивача. Також вказує, що ним не здійснювалася зміна рельєфу належної [PERSON] земельної ділянки, позивач з метою підняття рівня його земельної ділянки, здійснив навезення ґрунту, чим змінив природній рельєф його земельної ділянки. Просив суд, відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 24.03.2021 замінено відповідача у справі з Заборолівської сільської ради на її правонаступника Луцьку міську раду. Від Луцької міської ради надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача заявлений позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що 02.09.2020 позивач звертався до Заборолівської сільської ради з заявою про створення комісії для обстеження рельєфу сусідньої земельної ділянки, яка на той час перебувала в оренді [PERSON] . Комісією було здійснено виїзд на земельну ділянку позивача та відповідно складено акт від 08.09.2020. У вказаному акті встановлено, що між земельною ділянкою позивача та будівельною ділянкою [PERSON] розміщено земельна ділянка Заборолівської сільської ради, саме на якій відбувся зсув грунту. Паркан, яким була огороджена земельна ділянка [PERSON] зі сторони земельної ділянки [PERSON] був розміщений на земельній ділянці Заборолівської сільської ради. У зв`язку з тим, що земельні ділянка позивача знаходиться орієнтовано на 1 м. вище рівня дороги, до якої прилягає, встановити факт зміни рельєфу земельних ділянок кадастрові номери: 0722881800:03:001:5435 і 0722881800:03:001:5872 та земельної ділянки Заборолівської сільської ради, комісія не може. У зв`язку з чим, позивачу було рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що у задоволенні позову, слід відмовити, оскільки позивач не довів причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та відповідно завданням йому моральної шкоди. 19.04.2021 ухвалою суду призначено у справі земельно-технічну експертизу. Провадження у справі на час її проведення було зупинено. 23.06.2021 провадження у справі поновлено у зв`язку з неможливістю виконання експертизи установою, який було доручено її провадження. Ухвалою суду від 07.09.2021 у справі призначено земельно-технічну експертизу, провадження у справі на час її проведення зупинено. 25.03.2022 провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням висновку експерта. Ухвалою суду від 01.09.2022 прийнята часткова відмова представника позивача від позовних вимог в частині зобов`язання Луцької міської ради спорудити підпірну стіну за їх кошти. Провадження у справі в цій частині закрито. 01.09.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. До початку розгляду справі від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовних вимог не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з мотивів наведених у відзиві та стягнути з позивача на користь відповідача витрати понесені у зв`язку з проведенням експертизи та дослідженням ґрунтів. Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, про місце час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання (ст.15 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 0722881800:03:001:5435, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ № 268125, зареєстровано 05.11.2012 за № 072280001012361, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На вказаній земельній ділянці збудовано будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 218,5 кв.м. Рішенням виконкому Заборолівської сільської ради Луцького району від 30.01.2019 № 40, житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Частинами першими статей 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна, згідно зі статтею 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (стаття 391 ЦК України), є негаторним. Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскількиправопорушення є таким, що триває у часі, а тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, доки існує саме правопорушення. Відповідачу [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу земельної ділянки від 02.10.2020, належить земельна ділянка площею 0,7705 га, кадастровий номер 0722881800:03:001:5872, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, належні відповідачу. Між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] розташована земельна ділянка Луцької міської ради, яка нікому не передана в користування/власність. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом ч.1 ст.78 та ч.2 ст.90 ЗК України. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України. Зокрема, частинами 1, 2 цієї статті передбачено, що Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Громадяни та юридичні особи можуть захистити права на земельні ділянки шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт б) частини третьої статті 152 ЗК України). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] здійснив земельно-планувальні роботи, внаслідок яких суттєво змінив ландшафт земельного покриття, в результаті чого на межі земельної ділянки Луцької міської ради без кадастрового номеру, яка нікому не надана в користування та не передана у власність та земельною ділянкою [PERSON] утворився уклін з перепадом висоти ґрунту (вирізана частина схилу) до чотирьох метрів. До виконання таких робіт, від межі земельної ділянки позивача плавний схил шириною до 5 м., а після проведених робіт 02.09.2020 стався зсув ґрунту і як наслідок був зруйнований паркан позивача [PERSON] . Наявність права власності на землю не лише наділяє правами, а і зобов`язує, у тому числі обов`язком: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф (пункти г), ж) частини першої статті 91 ЗК України). Відповідно до частин першої та другої статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 23.03.2022, проведеної за клопотанням сторін випливає таке. Наявний перепад рельєфа поверхні землі наявний між земельними ділянками [PERSON] кадастровий номер 0722881800:03:001:5435 та земельною ділянкою Луцької міської ради, яка нікому не передана в користування/власність, що межує з земельною ділянкою [PERSON] 0722881800:03:001:5872. Можливі зсуви шарів грунту з земельної ділянки [PERSON] та земельної ділянки Луцької міської ради на землеволодіння [PERSON] . Для визначення подальших заходів захисту існуючого житлового будинку та шарів грунту землеволодіння [PERSON] , необхідне якісне виконання інженерно-геологічних вишукувань та дослідження грунтів основи поруч з житловим будинком, які повинні проводитися відповідно до вимог діючих норм, а також з урахуванням конструктивних та експлуатаційних особливостей даного будинку. Експерт зазначив, що рішення (об`ємно-планувальні, конструктивні, вартість будівельних робіт по влаштуванню захисних заходів, тощо), при розробці заходів попередження подальших можливих негативних наслідків даної ситуації, обумовлюються розробленою проектною документацією згідно «Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів». Розробка проектної документації, а також погодження при необхідності її у встановленому порядку з відповідними службами і установами не відноситься до діяльності судового експерта та виконується сертифікованими виконавцями. Із інженерно-геологічних вишукувань схилу на межі земельних ділянок Луцької міської ради та [PERSON] вбачається, що на земельних ділянках наявний насипний шар грунту супіщаного складу з будівельним і побутовим сміттям. Відносно висота підняття рівня землі на східній межі земельної ділянки Луцької міської ради, яка нікому не передана в користування/власність та знаходиться між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] , складає від 1,6 м в південній частині до 2,6 м в північній частині ділянки. Допитані в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] та спеціалісті інженер-геолог [PERSON] , надали роз`яснення підготовленим ними документам та підтвердили обставини викладені в висновку експерта та інженерно-геологічних вишукуваннях схилу земельних ділянок та заначили, що для визначення заходів захисту житлового будинку [PERSON] від можливих руйнувань, необхідно провести дослідження грунтів основи поруч з житловим будинком, фундаменту будинку, укосу самого схилу. Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, земельні ділянки учасників справи розташовані на природньому схилі в с. Великий Омеляник, Луцького району, Волинської області. Земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] не є суміжними земельними ділянками. Відповідно до ст.96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Позовні вимоги [PERSON] у випадку їх задоволення, спрямовані на позбавлення права власності відповідачів. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.153 ЗК України). Заявляючи вимогу про спорудження підпірної стіни за кошти [PERSON] , за рахунок частини земельної ділянки [PERSON] та суміжної земельної ділянки Луцької міської ради, яка нікому не надана в користування/власність, позивачем не надано суду доказів того, яка площа, яких земельних ділянок необхідна для облаштування такої підпірної стіни, її розміри, техніко-будівельні характеристики та запропонований проект спорудження такої стіни з урахуванням особливостей землеволодіння та домоволодіння сторін, перепаду висот земельних ділянок. Крім цього, недоведеним позивачем є обраний ним спосіб відновлення порушених на його думку прав, а саме шляхом спорудження підпірної стіни, оскільки з висновку експерта вбачаються й інші способи захисту. Відтак, суд дійшов висновку, що позов в частині цієї позовної вимоги до задоволення не підлягає. На думку суду, позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та негативними емоціями і переживаннями позивача з приводу неможливості належним чином користуватися земельною ділянкою. Позивачем не надано суду доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру саме з боку [PERSON] , з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань. Відтак, у позовній вимозі про відшкодування завданої моральної шкоди, слід відмовити. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У разі відмови в позову, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України). Під час судового розгляду відповідачем понесені судові витрати пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в сумі 9707,62 грн., що підтверджується наявними у справі квитанціями. Відтак, з позивача на користь відповідача, слід стягнути витрати пов`язані з розглядом справи в загальному розмірі 9707,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved