Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 20.09.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», в якому просить зобов`язати відповідача відновити газопостачання до квартири [ADDRESS] протягом робочих днів з дня набрання рішенням законної сили. Стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . Оскільки квартира обладнана системою газопостачання, він являється побутовим споживачем природного газу. Для проведення розрахунків за спожитий природний газ на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Він постійно в повному обсязі проводив оплату за спожитий природний газ та не мав заборгованості. 09.03.2021 працівники відповідача у відсутності позивача здійснили припинення газопостачання його квартири з встановленням пломби. Під час з`ясування причин припинення позивачу стало відомо, що у вказаний день за його адресою проводились ремонтно-профілактичні роботи. Під час технічного огляду газопровода було припинено газопостачання до його помешкання, про що складено акт перевірки стану обліку природного газу із побутовим лічильником від 09.03.2021 №1118, засвідчений підписами двох представників оператора ГРМ. 10.03.2021 акт №1118 був направлений позивачу звичайним поштовим відправленням. Позивач вважає, що припинення газопостачання до його квартири відбулося з порушенням чинного законодавства. З метою відновлення газопостачання до його квартири позивач звертався до Національної комісі, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Під час перевірки його звернень комісія виявила порушення закону зі сторони відповідача. З метою досудового врегулювання спору позивач двічі звертався до відповідача з заявою про відновлення газопостачання в його квартирі, однак його звернення залишилось без належного реагування зі сторони відповідача, в зв`язку з чим він вимушений звернутись з даним позовом до суду. ІІ. Процесуальні дії по справі та позиції учасників 20.09.2022 [PERSON] звернувся з даним позовом до Корольовського районного суду м.Житомира (а.с.1-2). 21.09.2022 Корольовський районний суд м.Житомира постановив ухвалу про передачу справи до іншого суду, якою вказану цивільну справу №296/6121/22 передав на розгляд до Черняхівського районного суду Житомирської області за підсудністю (а.с.15-16). 21.10.2022 справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2022 головуючим суддею по справі №296/6121/22 визначено Л.Й.Проценко. Ухвалою суду від 24.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по справі. Розгляд справи призначив в порядку спрощеного позовного провадження на 10:00 год. 17.11.2022 (а.с.22). 17.11.2022 справа не розглядалась у зв`язку з повітряною тривогою (а.с.29). 01.12.2022 через канцелярію суду позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначає, що ним окремо буде надано докази щодо витрат на правову допомогу (а.с.34). 01.12.2022 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, суд постановив відкласти розгляд справи на 12 год. 30 хв. 20.12.2022 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання (а.с.35). Після судового засідання 01.12.2022 о 16:07 на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката відповідача Гончарук О.М. про відкладення розгляду справи призначеної на 14:00 год. 01.12.2022 на іншу дату в межах процесуальних строків. У клопотанні представник відповідача зазначає, що перше судове засідання по справі, яке було призначене на 10:00 год. 17.11.2022 не відбулося у зв`язку з довготривалою повітряною тривогою. У зазначений день відповідач не був повідомлений про дату наступного судового засідання. О 14 год. 30 хв. 01.12.2022 на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням надійшла судова повістка по справі №296/6124/22 про призначення розгляду справи на 14:00 год. 01.12.2022. Враховуючи територіальну віддаленість суд представник відповідача не зміг прибути в судове засідання на визначений час 01.12.2022. Просить відкласти розгляд справи та про дату наступного судового засідання повідомити завчасно (а.с.36-40). 02.12.2022 [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить приєднати до справи докази понесення судових витрат за надання правничої допомоги та просить стягнути їх з відповідача. До заяви додав договір про надання правничої допомоги від 19.09.2022, ордер серії ЖТ №105633 від 01.12.2022, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та акт виконаних робіт (наданих послуг) та квитанцію до прибуткового касового ордеру №10 від 02.12.2022 на суму 5\~000 грн.(а.с. 42-47). 08.12.2022 за вих. №ЕП-755 /22-вих на електронну адресу представника відповідача Гончарук О.М., вказану у клопотанні про відкладення розгляду справи, направлена судова повістка про виклик в судове засідання на 12 год. 30 хв. 20.12.2022 (а.с.50). 20.12.2022 сторони в судове засідання не з`явились. Суд бере до уваги раніше подану заяву [PERSON] про розгляд справи без його участі. Причини неявки представника відповідача суду невідомі, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи від жодної зі сторін до суду не надходило. Позовні матеріали з ухвалою суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 28.10.2022, про що свідчить роздруківка трекінгу Укрпошти (а.с.48). Відзив на позов у встановлений судом строк відповідач не подав. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 20.12.2022 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення суду. ІІІ. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу надання послуг з газопостачання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на праві приватної, спільної власності належить квартира [ADDRESS] . Вказане стверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності від 28.12.1993(а.с.6). Позивач являється побутовим споживачем природного газу у вказаній квартирі. На його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.7). \~ \~ \~ \~АТ "Житомиргаз" як оператор ГРМ відповідно до статуту розміщеного на офіційному сайті товариства здійснює діяльність з: розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ; постачання скрапленого газу; придбання та продаж природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ; придбання, реалізація та постачання споживачам скрапленого газу оптом та в роздріб; надання послуг зі зберігання природного, нафтового, скрапленого газу, газу (метану) вугільних родовищ; створення, технічне обслуговування і експлуатація газових мереж, споруд, обладнання і приладів для газопостачання природного і скрапленого газу. Виконання ремонтів газопроводів, газових приладів і пристроїв. Локалізація і ліквідація аварійних ситуацій; та ін. \~ \~ \~ \~Як встановлено з матеріалів справи під час технічного огляду газопроводу по [ADDRESS] було припинено представниками АТ «Житомиргаз» газопостачання до квартири позивача, шляхом перекриття та опломбування ввідного крану з вулиці, про що складено акт перевірки стану обліку природного газу із побутовим лічильником від 09.03.2021 № 1118. Вказаний акт був складений у відсутності споживача та направлений на його адресу простим поштовим відправленням. Позивач, дізнавшись що представниками відповідача 09.03.2021 припинено газопостачання до його квартири, з метою відновлення газопостачання до його квартири, звернувся у квітні 2021 року до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Як вбачається з відповіді НКРЕКП на заяву позивача від 22.04.2021, за інформацією, наданою АТ «Житомиргаз», по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 09.03.2021 була наявна заборгованість за послуги розподілу природного газу в сумі 142,00 грн. Разом з тим, згідно пояснень АТ «Житомиргаз», 09.03.2021за вказаною адресою працівниками АТ «Житомиргаз» проводились ремонтно-профілактичні роботи. Під час технічного огляду газопроводу було припинено газопостачання до помешкання шляхом перекриття та опломбування ввідного крану з вулиці без присутності споживача, про що складено акт перевірки стану обліку природного газу із побутовим лічильником від 09.03.2021 № 1118, засвідчений підписом двох представників Оператора ГРМ. 10.03.2021 акт № 1118 був відправлений споживачу звичайним поштовим відправленням. У відповіді також зазначається, що у випадку проведення запланованих ремонтів Оператор ГРМ має повідомити про припинення розподілу природного газу всіх споживачів, яким буде припинено розподіл природного газу у зв`язку з проведенням ремонтних робіт, у терміни визначені п.8 глави 7 розділу VІ Кодексу. Разом з тим, на письмовий запит НКРЕКП щодо надання вичерпних пояснень, АТ «Житомиргаз» не надано підтверджуючих документів щодо повідомлення споживачів природного газу не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати припинення розподілу природного газу, що може свідчити про порушення АТ «Житомиргаз» вимог п.8 глави 7 розділу Кодексу. Також у зазначеній відповіді НКРЕКП зазначається, що на вебсайті АТ «Житомиргаз» відсутня інформація щодо проведення запланованих на 2021 ремонтних робіт, крім того, останнім не надано пояснень щодо не розміщення на власному вебсайті інформації про час та місце проведення робіт у смт Черняхів, що може свідчити про порушення АТ «Житомиргаз» вимог п.3 розділу ХІІІ Кодексу. Крім іншого, у вказаному листі звернуто увагу АТ «Житомиргаз» на необхідність дотримання вимог чинного законодавства та необхідність надання до НКРЕКП повної інформації та обґрунтованих пояснень з відповідними підтверджуючими документами з питань необхідних для виконання НКРЕКП своїх повноважень, а також на більш сумлінне та відповідальне ставлення до споживачів природного газу та удосконалення комунікації із споживачами природного газу. Водночас, НКРЕКП зазначив, що відповідно до п.6 глави 7 розділу VІ Кодексу відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу)(а.с.8-9). Як вбачається з відповіді сектору НКРЕКП у Житомирській області на повторне звернення позивача від 04.11.2021, ним звернуто увагу на порушення працівниками Оператора ГРМ АТ «Житомиргаз» вимог чинного законодавства при проведенні технічного огляду газопроводу за адресою: [ADDRESS] . Сектор НКРЕКП застеріг АТ «Житомиргаз» щодо недопущення порушень вимог чинного законодавства у майбутньому та рекомендував останньому в найкоротші терміни відновити газопостачання до кв. [ADDRESS] споживача [PERSON] (а.с.10-11). Вказані обставини відповідачем не спростовані, та надані відповіді підтверджують обґрунтованість позовних вимог позивача щодо порушення відповідачем вимог законодавства, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу. З метою досудового врегулювання спору позивач двічі письмово звертався до відповідача, наголошуючи на виявлених НКРЕКП порушеннях, просив відновити газопостачання в його квартирі, про що свідчать заяви, адресовані відповідачу від 17.12.2021 та від 26.07.2022 (а.с.12-13). Оскільки звернення [PERSON] залишились без належного реагування відповідачем, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду. ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4\~ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Взаємовідносини між сторонами у справі регулюються\~Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугвід 30 вересня 2015 року № 2494 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824 (надалі - Кодекс), іншими нормативними актами щодо газопостачання населенню. Стаття 3 ч.1 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачає, що ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами зокрема забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу. На думку суду відключення від газопостачання відбулося з порушенням діючого законодавства України, а тому підлягає відновленню, з огляду на наступне. Так, главою 7 розділу VІКГС встановлений порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам Кодексу газорозподільних систем. Так, згідно пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням\~Закону України\~«Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. За приписами п. 2 глави 7 розділу VІ Кодексу споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. У відповідності до вимог п.4 глави 7 розділу VІ Кодексу при припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або\~ підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. \~ \~ \~ \~Пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X Кодексу ГРМ. \~ \~ \~ \~Тобто, Кодексом газорозподільних систем чітко визначено алгоритм дій при припиненні газопостачання та відповідно вказує і на документи, які складаються та підписуються сторонами при припиненні газопостання споживачам. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом позивачу було припинено газопостачання на підставі підпункту 8 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу, а саме у зв`язку з проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Акт про припинення газопостачання № 1118 від 09.03.2021 всупереч вимог пункту 4 глави 7 розділу VІ\~надісланий позивачу простим поштовим відправленням, а припинення газопостачання відбулось у відсутності позивача без завчасного повідомлення про проведення ремонтно- відновлювальних робіт. Водночас, матеріали справи не містять підтверджуючих належних та допустимих доказів того, що у відповідача були інші законні підстави для припинення газопостачання позивачу, як споживачу природного газу, в квартирі [ADDRESS] , а Оператор ГРМ припинив газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача [PERSON] без дотримання нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу. Таким чином, була порушена процедура припинення послуг з газопостачання, оскільки повідомлення про припинення газопостачання не було надане. Також, відповідно до вимог п.3 розділу ХІІІ Кодексу оператор ГРМ до 01 листопада календарного року розміщує на власному вебсайті інформацію про час та місце проведення робіт, запланованих у наступному календарному році, які можуть викликати зміни режимів роботи газорозподільної системи, що призводять до обмеження розподілу природного газу. Оператор ГРМ зазначає список місць (міста, селища, села, вулиці тощо), в яких можуть відбутися такі обмеження, а також очікуваний час тривалості цих обмежень. Як встановлено, зокрема, з відповіді НКРЕКП, на вебсайті АТ «Житомиргаз» відсутня інформація щодо проведення запланованих на 2021 ремонтних робіт, що свідчить про порушення АТ «Житомиргаз» вимог п.3 розділу ХІІІ Кодексу. Крім того, суд погоджується з твердженням позивача про порушення відповідачем вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню поширенню короновірусної хвороби» від 17.03.2020, відповідно до Прикінцевих положень якого на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням короновірусної хвороби та протягом 30 днів з дня його відміни, було заборонено припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що у представників АТ«Житомиргаз» не було законних підстав для відключення [PERSON] від газорозподільних мереж. Окрім вказаного, судом зазначається, що згідно ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і\~Господарським\~кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. За приписами п.4 ч.1ст.13 вказаного Закону споживач має право, зокрема, на: отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України"Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами. За приписами ч. 9 ст. 19 ЗУ «Про ринок природного газу» Оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи мають право відмовити у наданні дозволу на приєднання виключно у разі відсутності чи недостатності вільної потужності газотранспортної або газорозподільної системи. Згідно п. 6 ч. 2. ст. 59 зазначеного Закону правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема, є необґрунтована відмова в доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG або у приєднанні до газотранспортної або газорозподільної системи. Пунктом 6 Глави 2 Розділу 1\~Кодексу «Основні функції газорозподільної системи та Оператора ГРМ» визначено, що рішення Оператора ГРМ повинні базуватися на принципах: об`єктивності, яка полягає в обґрунтуванні прийнятих рішень; недискримінації, яка полягає в незастосуванні додаткових обмежень та заборон, не передбачених законодавством. При вирішенні спору також підлягають застосуванню положення ЗУ «Про захист прав споживачів», який відповідно до положень ст. 1-1\~цього Закону регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. За приписами ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. Відповідно до ч. 3 вказаної статті захист прав споживачів здійснюють крім інших також суди. За приписами ч. 3 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Статтями 12,81 ЦПК України передбачено обов`язок\~сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. \~ \~ \~ \~За приписами ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. \~ \~ \~ \~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~ \~ \~ \~Натомість відповідач не надав суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що газопостачання за адресою споживача (позивача) було припинено відповідачем у встановлений чинним законодавством порядку та за наявності для того підстав. \~ \~ \~ \~Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів (принцип диспозитивності). \~ \~ \~ \~Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків\~має право на справедливий судовий розгляд. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми і дають підстави для висновку про наявність порушення прав [PERSON] як споживача комунальної послуги з газорозподілу, внаслідок фізичного відключення його як абонента від розподільних газових мереж і припинення таким чином газопостачання. Водночас, відповідачем на спростування доводів позивача не надано жодних доказів. \~ \~ \~ \~Аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства та даючи оцінку доводам позивача, викладеним у позові, суд вважає, що його доводи заслуговують на увагу, а позов підлягає задоволенню з вищевикладених підстав. \~ \~ \~ \~ V. Розподіл судових витрат Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 1-2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1 січня 2022 року становить \~992,40 грн. (0,4 Х 2481 грн.) \~ \~ \~ Таким чином, не зважаючи на те, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1040 грн (а.с.27), суд вважає, що на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Також, відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Частиною 2\~ст.137 ЦПК України\~встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Встановлено, що 19.09.2022 між позивачем [PERSON] та адвокатом Сидорчуком М.В., який діє на підставі ордеру серії ЖТ № 105633 від 19.09.2022, укладений договір про надання правничої допомоги, за умовами якого за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар в сумі 10\~000 грн (а.с.43). Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 02.12.2022 вказує на те, що загальна вартість послуг склала 5000 грн (а.с.46). На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 10 від 02.12.2022 на суму 5\~000 грн (а.с.47). Частинами 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Зважаючи на умови договору про надання правової допомоги та наведені вище докази, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. є реальними та їх понесення підтверджено матеріалами справи. \~ \~ \~На підставі вище викладеного та

Outcome: approved