Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

До Дарницького районного суду міста Києва за підсудністю, згідно з ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року, надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Гурез Іванна Олександрівна до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд судді Осіпенко Л.М. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 07 липня 2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №44. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивачки з відповідачем не склалось через постійні непорозуміння. Вони не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникають в спільному житті. Це пов`язано з тим, що у них склались різні погляді на моральні аспекти подружнього життя. Після шлюбу позивачка бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим, просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи по суті від представника позивачки [PERSON] - адвоката Гурез І.О. надійшла заява, згідно з якою остання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, строку для примирення сторонам не надавати, а справу розглядати без її участі та участі позивачки, проти прийняття заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явивлявся, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оприлюднення інформації про дату, час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі судової влади, оскільки місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що є тимчасово непідконтрольною територією України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області 07 липня 2012 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07 липня 2012 року серії [NUMBER] , актовий запис №44. Після одруження відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 35). Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15 січня 2016 року серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 36). На даний час спільне життя позивачки з відповідачем не склалось через постійні непорозуміння. Вони не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникають в спільному житті, оскільки у них склались різні погляді на моральні аспекти подружнього життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб існує формально, а його збереження суперечитиме законним інтересам сторін. Крім цього, позивачка просила строк для примирення не надавати. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище без змін. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved