Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позивач 12.11.2021 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] і просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , уродженці смт. Холми, Корюківського району Чернігівської області, додатковий строк чотири місяці (з моменту набрання рішенням суду чинності) для подання до Корюківської районної державної нотаріальної контори або до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у віці 68 років. Судовий збір сплачений при подачі позову до суду та всі інші витрати які будуть понесені позивачем під час розгляду справи та витрати за складання даної позовної заяви просить стягнути з відповідача [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що в її матері була рідна сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] склала заповіт про існування якого позивач дізналась в кінці листопада 2020 та 08.12.2020 в Холминській селищній раді отримала дублікат даного заповіту. На час відкриття спадщини із спадкодавцем вона не проживала про наявність заповіту не знала. Позивач вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини з тих підстав, що вона не знала про наявність заповіту та тривалий час перебувала на лікуванні. У грудні 2020 позивач звернулась з позовом до суду про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Щорського районного суду даний позов було задоволено, але [PERSON] було подано апеляційну скаргу, яка була задоволена частково. [PERSON] після смерті [PERSON] до нотаріуса для прийняття спадщини не звертався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. В листопаді 2020 [PERSON] не могла одразу звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини оскільки перебувала на лікарняному з захворюванням на COVID 19. За вищевказаних причин позивач не могла вирішити питання подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За таких обставин [PERSON] вважає, що причини пропуску нею строку для прийняття спадщини є поважними та просить суд задовольнити її вимоги. Ухвалою суду від 01.12.2021 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача 10.12.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав. Вважає, що позивач не надала суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу про те, що існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідач також вважає, що позивач знала про заповіт [PERSON] станом до лютого 2020 року, оскільки про це відкрито заявляла в селищі Холми, а також надавала [PERSON] ксерокопію спірного заповіту. Крім того, відповідач зазначив, що незалежно від наявності заповіту на ім`я [PERSON] вона мала право звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, адже належить до п`ятої черги спадкоємців, однак позивач цього не вчинила. Зазначена обставина на думку відповідача свідчить про те, що [PERSON] не мала бажання прийняти спадщину за [PERSON] , що не є непереборною обставиною для отримання інформації про заповіт померлої. Враховуючи наведене, [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. Представником позивача 17.01.2022 було подано до суду відповідь на відзив, в кому він зазначив, що [PERSON] не знала про наявність заповіту складеного на її ім`я померлою [PERSON] , що є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі. Від відповідача 27.01.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає про те, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, про які зазначає позивач, а саме перебування на лікуванні протягом 2007-2021 років не можуть бути визнані судом поважними перешкодами для прийняття [PERSON] спадщини за [PERSON] , оскільки протягом 2006-2021 років позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2022, занесеною до протоколу судового засідання Холминську селищну раду Корюківського району Чернігівської області було залучено до участі в справі і якості другого відповідача. Також ухвалою суду від 07.02.2022 було продовжено строк підготовчого провадження в справі та надано Холминській селищній раді Корюківського району Чернігівської області строк для подання заяв по суті справи. Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області 01.06.2022 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищна рада не заперечує проти позовних вимог [PERSON] . Згідно ухвали суду від 05.07.2022 провадження у справі в частині позовних вимог до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області було закрито. Також ухвалою суду від 05.07.2022 підготовче провадження в справі було закрито та призначено судове засідання для слухання справи по суті. Відповідно до ухвали суду від 01.08.2022 провадження у справі було зупинено, а ухвалою суду від 24.10.2022 поновлено. Позивач в судове засідання 21.12.2022 не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за участі її представника, під час попереднього судового засідання позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 21.12.2022 не заявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, в попередніх судових засідання проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Третя особа приватний нотаріус Гайдук С.В. в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про слухання справу у її відсутність. Неявка в судове засідання третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася, [INFO] в смт.Холми, Корюківкого району, Чернігівської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , виданий 17.12.1997 року Корюківським РВ УМВС в Чернігівській області. (а.с. 8-9). Матір`ю позивача є [PERSON] , яка мала дівоче прізвище [PERSON] . В матері позивача була рідна сестра [PERSON] 10.05.1936 [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] . Вказані обставини не заперечувались сторонами. [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2004, актовий запис №40 від 24.05.2004, виданим виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області. (а.с. 10, Т.1). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно в тому числі і 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . За життя померла [PERSON] 05.05.1997 склала заповіт, який засвідчений секретарем виконавчого комітету Холминської селищної ради народних депутатів Корюківського району Чернігівської області Редреєвою Ольгою Миколаївною за змістом якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, на що вона за законом матиме право заповіла позивачу, [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №43 (а.с.11 Т.1). Вказаний заповіт на даний час не було змінено та не було скасовано. Дублікат вказаного заповіту було видано [PERSON] замість втраченого 08.12.2020. [PERSON] з 08.04.1976 до дня її смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою по [ADDRESS] одна. Інших зареєстрованих осіб не було. Що підтверджується довідкою виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області №886 від 17.12.2020 року. (а.с. 12). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] ( а.с. 41, Т.1). Також судом встановлено, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 16.07.2021 у справі № 736/1432/20 позовні вимоги [PERSON] до Холминської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було задоволено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12.10.2021 рішення суду першої інстанції скасовано, підставою для скасування стало пред`явлення позову до неналежного відповідача. Постановою Верховного суду від 03.05.2022 постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року було залишено без змін. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне. Відповідно до статтей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.\~Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15) і від 14 вересня 2016 року (справам № 6-1215цс16). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. А як указав Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5)\~необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до положень\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), Довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому цього пункту, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Єдиного реєстру заповітів, спадкових договорів та спадкових справ перевіряє наявність та чинність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Перевірка наявності заповіту (секретного заповіту), спадкового договору, а також їх чинності здійснюється за допомогою Єдиного реєстру заповітів, спадкових договорів та спадкових справ у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів, спадкових договорів та спадкових справ ( z0714-00 ). Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18). Оскільки відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено спадкова справа до майна померлої [INFO] Тарабенко [PERSON] не заводилась не було здійснено повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом після її смерті, що також вбачається з листа Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 12.05.2021року №04-03/583 (а.с.62 Т.1). Як вбачається із дублікату заповіту від 05.05.1997, що зареєстрований в реєстрі за №43 (а.с. 11 Т.1) позивач отримала його 08.12.2020. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не була зареєстрована та не проживала в будинку разом із померлою [PERSON] , а також те, що після смерті спадкодавця її не було повідомлено про наявність заповіту спадкоємця за цим заповітом, оскільки спадкова справа не заводилась, і ще те, що вказаний заповіт було отримано позивачем в грудні місяці 2020 року суд вважає, що позивач не була обізнана про наявність заповіту, складеного [PERSON] на день відкриття спадщини [INFO] . Суд звертає увагу на те, що [PERSON] не є спадкоємцем першої черги, а тому не мала підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізнався про існування заповіту, а тому посилання відповідача на те, що позивач не реалізувала своє право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом як на підставу для того, щоб не вважати причини пропуску строку поважними суд не приймає до уваги. Крім того, суд звертає увагу, що [PERSON] звернулась до Щорського районного суду Чернігівської області з позовними вимогами про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] в грудні 2020 року, тобто після отримання дублікату заповіту [PERSON] , а отже позивач добросовісно скористалась наданим їй правом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що перешкоди які завадили позивачу звернутися вчасно із заявою про прийняття спадщини є істотними та поважними оскільки вони унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] . Жодних письмових доказів про обізнаність позивача із змістом, складеного на її ім`я заповіту, відповідачем надано не було. Безпідставними є доводи відповідача про те, що необізнаність спадкоємців про наявність заповіту не є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з посиланням на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 671/308/20, провадження № 61-16392св20 з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, викладено висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Суд у цій справі виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою\~статті 1270 ЦК України. Такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У цій справі встановлені обставини спадкування позивача після смерті його двоюрідного брата, отже, спадкування спадкоємцем п`ятої черги за законом. У справі №671/308/20 на яку посилається відповідач у своєму відзиві, правовідносини виникли у зв`язку із спадкуванням позивачем, яка є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Отже правовідносини у справі №671/308/20 не є подібними, тому суд не може застосувати до спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені у справі №671/308/20. Щодо показань свідків, суд зазначає наступне. Суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON] , яка перебувала на посаді секретаря Холминської селищної ради та [PERSON] , який був директором Холминської ЗОШ I-II ступенів, оскільки вони суперечать одне, одному, адже [PERSON] зазначає, що [PERSON] зверталась до неї як до секретаря селищної ради з питання облаштування їй житла після пожежі, в ході розмови [PERSON] і пояснила позивачу про наявність складеного на її ім`я заповіту, однак [PERSON] під час допиту в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] зверталась до нього, як до директора Холминської ЗОШ по допомогу з тимчасовим житлом, її прохання він перенаправив селищному голові [PERSON] , а не до [PERSON] , і остання жодним чином не приймала участі у влаштуванні позивача до нового житла. Також суд критично ставиться до показань свідка [PERSON] , оскільки під час судового розгляду було встановлено, що вказаний свідок готував процесуальні документи для подачі до Щорського та Корюківського районних судів Чернігівської області [PERSON] , а отже є зацікавленою особою. Крім того, твердження свідка [PERSON] про надання йому позивачем копії заповіту [PERSON] у лютому 2020 року не були підтверджені відповідачем документально. Для підтвердження обізнаності позивача про наявність заповіту, суд не може взяти за основу лише показання свідка [PERSON] з огляду на положення частини другою\~статті 78 ЦПК України, яка передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, під час судового розгляду відповідач не заперечив наявність у його сім`ї дружніх відносин із цим свідком. А також, суд не приймає до уваги пояснення, надані [PERSON] , відеозапис яких поєднаний до матеріалів справи на оптичному диску, адже опитування цієї особи не було здійснено із дотриманням ст. 93 ЦПК України, також допит цієї особи не проводився у відповідності до вимог ст. 230 ЦПК України із обов`язковим попередженням свідка про відповідальність та приведення його до присяги. Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном на чотири місяці. За таких обставин заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею з причин, які визнані судом поважним. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті\~141, частини першої статті\~81 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Вказаний висновок наведений в постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі N 922/2604/20. Отже, враховуючи те, що представником позивача не було додано до матеріалів справи жодного доказу на понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, тому суд вважає, що в задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити, і з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 951,60 гривень, сплачений позивачем під час подання позовної заяви згідно квитанції № 27 від 12.11.2021.

Outcome: approved