Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що з\~19.01.2008\~року вона\~перебуває з\~відповідачем в\~шлюбі,\~в якому\~у них\~народилися двоє\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, між ними постійно виникали сварки. Спроби налагодити стосунки не дали бажаних результатів. Збереження\~шлюбу суперечить\~інтересам позивача,\~примирення між\~ними неможливе. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй прізвище набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві її представник, адвокат Атаманюк В.М. зазначив клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності (а.с. 23-25). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про одержання ним судових повісток-викликів, а також конверт, що повернувся до суду з відміткою про те, що адресат відмовився. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин своїх неявок вказаний представник суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 19.01.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 12 (а. с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 8, 9). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. \~ \~ \~ \~Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до\~ч.1\~ст.161\~СК України\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~будуть проживати\~малолітні діти,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з тим, згідно з правилами частини 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки сторін - [PERSON] з позивачем слід відмовити, оскільки вона вже досягла вказаного віку і самостійно визначає своє місце проживання. Разом з тим, дочка сторін [PERSON] , [INFO] , тобто досягла 11 років, тому її місце проживання може бути вирішене за спільною згодою батьків та самої дитини. Однак, згоди цієї дитини на проживання з матір`ю суду не надано. Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, в також у разі звернення до суду органів та осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. \~ \~ \~ \~Матеріали справи\~не містять\~доказів того,\~що після\~припинення фактичних\~шлюбних відносин\~між сторонами,\~малолітня дочка\~сторін [PERSON] \~залишилися проживати\~з матір`ю,\~знаходиться на\~її утриманні,\~тривалість такого.\~Позивачем не\~надано жодних\~документальних доказів\~про її\~матеріально-побутові\~умови та\~про наявність\~у неї\~можливості щодо\~утримання,\~догляду і\~виховання малолітньої\~дочки.\~Також відсутні\~докази створення\~перешкод відповідачем\~у проживанні\~дитини з\~матір`ю до\~дати подання\~позову і\~позивач таких\~доказів не\~надала. Органом опіки та піклування не подано суду відповідний письмовий висновок на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За відсутності спору між батьками щодо місця проживання дитини та відсутності об`єктивних відомостей про дійсне місце проживання дитини, інформації, одержаної у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, суд позбавлений можливості дотриматися положень ст. 161 СК України та врахувати ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків; особисту прихильність дитини до кожного з них; вік дитини, стан її здоров`я; особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При цьому, у такому випадку суд не наділений правом збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв`язку\~з\~відсутністю\~в матеріалах\~справи\~доказів\~проживання малолітньої\~дочки сторін\~Анжели з\~позивачем,\~згоди\~цієї дитини\~на проживання\~з матір`ю,\~відсутністю оспорюваного\~інтересу,\~суд вважає,\~що\~в\~задоволенні позовних\~вимог\~в\~цій частині\~слід\~відмовити. Сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом з наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial