Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивач 31.05.2022 звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 134560,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та судових витрат в сумі 2481,00 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач [PERSON] 26.01.2022 о 22:15 год на автодорозі Н-18 4+270м поблизу м. Тисмениця Івано-Франківської області, керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER] , спричинив зіткнення з автомобілем ГАЗ-53, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Тисменицького районного суду від 28.03.2022, справа № 352/214/22, згідно якої останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ТОВ «МЕТАТРОН 999», в особі директора Поплавського Р.М., який діє на підставі Статуту, відповідно до договору № 1/21 від 03.05.2021 «Про перевезення вантажів автомобільним транспортом» виступав замовником перевезення пального - паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП-3-Євро5-ВО). Згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 94 від 26 січня 2022 автомобілем ГАЗ-5312 вантажний паливоцистерна, д.н.з. [NUMBER] , на виконання умов вищевказаного договору здійснювалося перевезення пального - паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП-3-Євро5-ВО) об`ємом 4 640 дм3, вартість якого згідно накладної на переміщення № 7 від 26.01.2022 становить 134 560, 00 грн. Внаслідок ДТП, яке мало місце з вини відповідача, автомобіль ГАЗ-5312 вантажний паливоцистерна, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, внаслідок яких відбувся витік пального, яке було втрачено в повному об`ємі. Просив стягнути з відповідача вартість втраченого дизельного пального у розмірі 134560,00 грн та 2481,00 грн судових витрат. Відповідач [PERSON] у поданому відзиві позов не визнав, пояснив, що на момент ДТП, керований ним автомобіль марки «БМВ» н.з. [NUMBER] був застрахований в АТ «СГ «ТАС», згідно догоіору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів- полісу № АР/9230199 від 22.06.2021. Строк дії даного договору з 23.06.2021 до 22.06.2022, ліміт відповідальності на одного потерпілого 260000 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 130000 грн за шкоду, заподіяну майну. Про настання ДТП ним своєчасно та у відповідності до вимог законодавства було повідомлено страховика АТ «СГ «ТАС». Позивач із заявою про здійснення йому як потерпілому страхової виплати за шкоду, заподіяну майну до АТ «СК «ТАС» не звертався. Тому пред`явлення безпосередньо до нього вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є безпідставним та протирічить вимогам спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та висновку Великої палати Верховного Суду, наведеному в постанові від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц, оскільки покладення такого обов`язку на заподіювача шкоди обмежено різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою регламентної виплати. У зв`язку з чим праву звернення потерпілого з майновими вимогами безпосередньо до заподіювача шкоди передує обов`язок потерпілого звернутись до страховика із заявою про здійснення страхової виплати, і виключно в разі недостатності такої виплати для покриття фактичного розміру шкоди- до заподіювача шкоди. В даному випадку потерпілий ТОВ «Метатрон 999» не позбавлений права отримати відшкодування майнової шкоди від АТ «СК «ТАС», розмір якої покривається лімітом відповідальності страховика, а пред`явлення позовних вимог безпосередньо до нього, як заподіювача шкоди є передчасним та неналежним способом захисту. Просив у позові відмовити. Представник позивача- адвокат Крамаренко К.С. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити. Представник відповідача- адвокат Рогів Т.Р. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач 26.01.2022 о 22:15 год на автодорозі Н-18 4+270м поблизу м. Тисмениця Івано-Франківської області, керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. [NUMBER] , спричинив зіткнення з автомобілем ГАЗ-53, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якого вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується постановою Тисменицького районного суду від 28.03.2022, справа № 352/214/22, що набрала законної сили 08.04.2022 (а.с.3), згідно якої останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 94 від 26 січня 2022 (зв.ст.а.с.6) автомобілем ГАЗ-5312 вантажний паливоцистерна, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на виконання умов договору №1/21 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 03.05.2021 (а.с.4-5), здійснювалося перевезення пального - паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП-3-Євро5-ВО) об`ємом 4 640 дм3, вартість якого згідно накладної на переміщення № 7 від 26.01.2022 становить 134 560, 00 грн (а.с.6). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 26.01.2022 відбувся витік пального, що було втрачено в повному об`ємі. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами ч.2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Пунктом 2.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Крім того, за приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій під час керування транспортним засобом зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 01 березня 2018 року в справі № 201/14573/16-ц. Аналогічні роз`яснення містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Твердження відповідача та його представника - адвоката Рогів Т.Р. про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в АТ «СГ «ТАС» поліс № АР/9230199 від 22.06.2021, тому позивачу слід звертатись до страховика в даному випадку, є помилковим, оскільки право позивача на відшкодування шкоди за рахунок відповідача як особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоч цей договір і укладено на користь третіх осіб. В даному випадку закон надає право позивачу одержати страхове відшкодування, однак не зобов`язує одержувати його. Зазначений правовий висновок міститься в постанові ВП ВС від 19.06.2019 року у справі № 465/4621/16-к. Таким чином, обмеження, встановлені ст.1194 ЦКУ не поширюються на дані правовідносини, які виникли внаслідок неправомірних дій відповідача та спричинення останнім збитків позивачу. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові ВП ВС від 11.12.2019 р. у справі № 465/4287/15, де зазначено, що не передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування. Позивач як потерпілий на власний розсуд може звернутися за відшкодуванням безпосередньо до страхової компанії або безпосередньо до суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та його задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача 134560 грн збитків, завданих внаслідок ДТП та 2481 грн судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1187, 1194 ЦК України,

Outcome: approved