Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що у 1998 році вона познайомилася з [PERSON] . У них були близькі стосунки, однак у зареєстрованому шлюбі вони перебували. [INFO] вона народила дочку [PERSON] , рідним батьком якої є [PERSON] . При реєстрації народження [PERSON] запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за її прізвищем та громадянством, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Позивач вказує, що за життя [PERSON] визнавав своє батьківство стосовно дочки [PERSON] . [PERSON] забирав її разом з дитиною з пологового будинку, після народження дитини постійно спілкувався з дочкою та проводив час, брав участь у її вихованні та навчанні, надавав матеріальну допомогу - сплачував навчання в дитячому садку, а потім у школі. У 2010 році вони разом з [PERSON] їздили до його рідної сестри, яка може підтвердити, що [PERSON] визнавав свою доньку [PERSON] . Позивач вказує, що вона разом з дочкою та [PERSON] декілька разів на рік відпочивали на морі, разом святкували день народження доньки, постійно велася переписка у Вайбері, що підтверджується відповідними доказами та свідчить про те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Позивач зазначає, що у 2012 році [PERSON] купив для неї та доньки дім за адресою: [ADDRESS] , в якому вони разом проживали близько чотирьох років. [INFO] [PERSON] раптово помер. Позивач зазначає, що [PERSON] - дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] , які є відповідачами по справі, не визнають факт того, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та заперечують проти реалізації її спадкового права. Позивач вказує, що 19 грудня 2018 року вона, в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , звернулася до Кегичівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , однак усно їй було повідомлено, що для проведення таких нотаріальних дій нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують факт родинних відносин, факт проживання однією сім`єю чи факт перебування на утриманні померлого та рекомендовано звернутися в суд. Посилаючись на вказані обставини, те, що встановлення факту батьківства необхідне для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав її неповнолітньої дочки [PERSON] як спадкоємця першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , позивач просить встановити факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , стосовно дитини - її, позивача, доньки [PERSON] та зобов`язати Кегичівський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за № 01 від 11.05.2005, зазначивши у графі батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ключко Т.О., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. До суду надійшли письмові пояснення позивача [PERSON] та її представника, а також надані ними докази у справі. У своїх письмових поясненнях позивач [PERSON] та її представник підтримали позов, просили задовольнити його у повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені у справі судові витрати. У письмових поясненнях позивача та її представника також вказано наступне. У 1998 році [PERSON] познайомилася з [PERSON] та з того часу у них були близькі стосунки, шлюб вони не укладали. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , біологічним батьком якої є [PERSON] . Оскільки [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, то позивач не наполягала, щоб в актовий запис про народження дитини були внесені відомості про [PERSON] як батька. У зв`язку із цим, відомості про батька дочки позивача - [PERSON] до її свідоцтва про народження були внесені з слів [PERSON] , як матері дитини, у порядку ст. 135 СК України та зазначено, що батьком дитини являється [PERSON] , тобто вказано прізвище матері, а ім`я та по батькові співпадає з ім`ям та по батькові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] визнавав своє батьківство стосовно дочки [PERSON] . [PERSON] забирав позивача разом з дитиною з пологового будинку, відвідував дитину, спілкувався з нею, брав участь у її вихованні та навчанні, надавав матеріальну допомогу. Вони всі разом декілька разів їздили на море відпочивати, разом святкували день народження доньки. [PERSON] дарував позивачу та доньці на різні свята подарунки та вітальні листівки, вони постійно переписувалися у Вайбері. У 2010 році вони разом з [PERSON] їздили до його рідної сестри, де він повідомив, що [PERSON] є його дитиною. У 2012 році [PERSON] купив будинок по [ADDRESS] , в якому вони разом проживали близько чотирьох років. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернулася в інтересах неповнолітньої дочки до державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після померлого, однак їй було роз`яснено, що вона повинна надати документи, які підтверджують кровне споріднення дочки з померлим. У зв`язку із цим, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.01.2021 було задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі посмертну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Харківському НДЕКЦ МВС України. Ухвалою суду від 06.04.2021 було задоволено клопотання експерта про надання зразків для проведення експертизи. Однак, відібрати зразки біологічного матеріалу [PERSON] для проведення посмертної молекулярно-генетичної експертизи не вдалося, так як відповідача [PERSON] та [PERSON] не надали своєї згоди на демонтаж пам`ятника, встановленого на могилі [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою органу поліції. У зв`язку із цим, 22.06.2021 за заявою позивача [PERSON] було проведено генотипоскопічне дослідження в медико-генетичному центрі "МАМА-ПАПА", де були взяті зразки біологічного матеріалу рідного брата померлого [PERSON] - [PERSON] , позивача та [PERSON] . Відповідно до висновку генотипоскопічного дослідження № 30937 від 22.06.2021, імовірність того, що [PERSON] та [PERSON] являються біологічними родичами на рівні дядько по батькові - племінниця, становить 99,997 %. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та без участі її представника - адвоката Орєхової Н.В. При цьому, у вказаній заяві відповідач [PERSON] зазначає, що вона підтримує позицію, викладену у раніше наданому відзиві на позов, вважає заявлені до неї позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та не доведеними позивачем належними та допустимими доказами. Посилаючись на вказане, відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У раніше наданому відзиві на позов відповідач [PERSON] вказує, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами. У свідоцтві про народження [PERSON] її батьком вказано [PERSON] і у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення запису про батька дитини у порядку ч. 1 ст. 135 СК України. Твердження позивача про те, що вона мала стосунки з [PERSON] з 1998 року по день його смерті та він є батьком її доньки є безпідставними та не обґрунтованими, так як вона, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , проживала разом з ним однією сім`єю до часу його смерті [INFO] . З померлим вона мала спільні права та обов`язки подружжя, вони не розлучалися і не проживали окремо один від одного. Останні роки перед смертю він тяжко хворів і вона, як його дружина, доглядала за ним та піклувалася про нього. Відповідач вказує, що за життя її чоловік [PERSON] не говорив, що він має доньку від [PERSON] та має батьківські обов`язки не тільки по відношенню до їхньої спільної дочки [PERSON] , а і до іншої дитини, не висловлював занепокоєння щодо позивача та її дочки. Будь-якого розпорядження щодо майна за життя [PERSON] не здійснив, що свідчить про відсутність його волевиявлення щодо обов`язку по відношенню до [PERSON] та її доньки [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання [PERSON] матеріальної допомоги та оплату рахунків, пов`язаних з оплатою дитячого садка, навчання доньки позивача, а також придбання будинку [ADDRESS] на користь позивача та її дочки. Надані позивачем у якості доказів фотознімки та скріншоти мережі мобільного зв`язку є сумнівними, оскільки обмежені коротким проміжком часу, з їхнього змісту не можливо встановити їх походження. При зверненні з даним позовом до суду позивач не надала доказів щодо необхідності визначення саме такого кола учасників справи, які вказані у позові, та не надала доказів щодо факту наявності спадкового майна та виникнення щодо нього спору. Посилаючись на вказане, відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, з урахуванням позиції, викладеної у раніше наданому відзиві на позов. Відповідач вказує, що заявлені до неї позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не доведеними позивачем належними та допустимими доказами. Посилаючись на вказане, відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У раніше наданому відзиві на позов відповідач [PERSON] вказує, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами. Відповідач вказує, що її батько [PERSON] проживав у шлюбі разом з її матір`ю [PERSON] до моменту смерті. Вони не розлучалися, завжди були разом, вели господарство, піклувалися про неї, відповідача, та онуку. За життя батько не говорив, що у нього є інша родина, а тим паче дитина - її сестра. Відповідач [PERSON] вказує, що на її думку за життя батько не визнавав себе батьком [PERSON] , так як мав сумніви з цього приводу, хоча перешкод у цьому він не мав. Посилаючись на вказане, відповідач просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача Кегичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області /нова назва - Кегичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)/ в судове засідання не з`явився, від цього відповідача до суду надійшло клопотання про відсутність заперечень проти задоволення позову та розгляд справи за відсутності його представника. Представник третьої особи Кегичівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання в.о. завідувача цієї нотаріальної контори Терещенко Ліни про розгляд справи за її відсутності, за наявними у справі матеріалами. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Розсохуватською сільською радою Кегичівського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у [ADDRESS], про що в Книзі реєстрації народжень 11 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 1 /том. 1, а.с. 21/. У зазначеному вище свідоцтві про народження [PERSON] її матір`ю вказано [PERSON] , а батьком [PERSON] . Судом встановлено, що на час народження дитини позивач [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі і відповідно при реєстрації народження [PERSON] запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за прізвищем та громадянством матері дитини - [PERSON] , а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері дитини. З наявних у матеріалах справи фотографій, відеозаписів вбачається, що у позивача [PERSON] були близькі стосунки з [PERSON] , останній був присутній при виписці позивача з дочкою із пологового будинку, вони всі разом проводили час, відпочивали на морі тощо. З письмового пояснення [PERSON] вбачається, що вона знає позивача [PERSON] з 1999 року. Тоді вона дізналася від [PERSON] про те, що остання має відносини з [PERSON] , який являється братом її, [PERSON] , чоловіка [PERSON] . В результаті цих відносин, у позивача [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] . [PERSON] за життя визнавав своє батьківство стосовно доньки [PERSON] , як під час вагітності позивача, так і після народження доньки. Після народження доньки, [PERSON] забирав дочку разом з позивачем [PERSON] з пологового будинку. Щоденно відвідував дитину, надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, піклувався про її фізичний та духовний розвиток. З самого народження дитини, [PERSON] щорічно брав участь у святкуванні дня народження дочки [PERSON] , дарував їй ювелірні вироби, одяг. Їздили до його сестри [PERSON] в гості до м. Києва. Щорічно [PERSON] возив [PERSON] з донькою на Азовське та Чорне моря. [PERSON] вказує, що її чоловік [PERSON] визнавав і визнає [PERSON] своєю племінницею. Вказане підтверджується проведеним 22.06.2021 дослідженням ДНК, результат якого показав, що [PERSON] та [PERSON] є біологічними родичами на рівні дядько - племінниця на 99,997 %. [PERSON] з 1999 року жив на дві сім`ї. Дружина та донька знали за ці відносини. Зі сторони дружини [PERSON] ніяких заперечень не було. Все усіх задовольняло з часу знайомства [PERSON] з [PERSON] та до самої смерті [PERSON] . Також [PERSON] купив у 2012 році житловий будинок в [ADDRESS], в якому проживав разом із [PERSON] та донькою [PERSON] близько чотирьох років. Разом вони вели спільне господарство. [PERSON] говорив своєму брату [PERSON] про те, що збирався подарувати цей будинок своїй дочці [PERSON] на повноліття. [INFO] [PERSON] помер. На його похороні були присутні донька [PERSON] та [PERSON] . З письмового пояснення [PERSON] вбачається, що вона знає позивача [PERSON] з червня 1995 року в с. Крутоярівка, вони товаришували. Десь у 1999-2000 роках вона дізналася, що [PERSON] має відносини з [PERSON] . [PERSON] за життя визнавав своє батьківство стосовно доньки [PERSON] , як за час вагітності [PERSON] , так і після народження доньки. [PERSON] забирав [PERSON] та дочку [PERSON] з пологового будинку. [PERSON] вказує, що [PERSON] неодноразово привозив до неї у гості [PERSON] та [PERSON] , разом з гостинцями для [PERSON] . Памперси, одяг, харчі, все надавав [PERSON] . Останній неодноразово возив на відпочинок до моря [PERSON] та [PERSON] . Возив на закупи до м. Харкова. Купував одяг, взуття, іграшки, альбоми, олівці. Також на свята дарував [PERSON] та [PERSON] ювелірні вироби: кільця, сережки, ланцюжки. Святкував за свої та [PERSON] кошти неодноразово дні народження [PERSON] , де вона, [PERSON] , була особисто присутня. [PERSON] вів з [PERSON] спільне господарство. У 2012 році придбав будинок в [ADDRESS], де проживав разом з [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] разом з донькою [PERSON] щось фарбували, прибирали, палили сміття. [PERSON] дуже любив свою дочку [PERSON] і не соромився про це говорити. Ні в чому не відмовляв дочці, ні в одязі, ні в продуктах харчування. Возив на своєму транспорті до смт Кегичівка Харківської області, в лікарню у м. Харків (бо дитина нездужала). Також давав кошти на встановлення брекетів для вирівнювання зубів. Обіцяв дочці світле майбутнє та навчання за кордоном, про що розповідав під час бесіди з нею, [PERSON] . Дочка [PERSON] була присутня на похороні [PERSON] . З письмового пояснення [PERSON] вбачається, що вона знає позивача [PERSON] з вересня 2010 року, коли її донька [PERSON] прийшла до 1 класу. [PERSON] разом з мамою [PERSON] привів [PERSON] на лінійку 1 вересня. [PERSON] виконував свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, цікавився життям [PERSON] , відвідував КЗ "Крутоярівська гімназія", був присутній на батьківських зборах, цікавився успіхами доньки в навчанні. Так як [PERSON] проживав у приватному будинку біля школи, то [PERSON] на перерві часто бігала до батька. Від нього часто поверталася з грошима або смаколиками. Пояснювала у класі, що це дав тато. Після літніх канікул [PERSON] розповідала, як разом із татом та мамою відпочивала на морі, приносила фотографії з місць відпочинку. Показувала однокласникам подарунки, які їй тато подарував на день народження (золоті сережки, кулончик, настільні ігри). Коли [PERSON] писала твір з української мови "Моя сім`я", то вказувала у ньому, як вона любить тата і хоче щоб він завжди був поряд все життя. Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки-характеристики, наданої 25.05.2021 КЗ "Крутоярівська гімназія" Кегичівської селищної ради Харківської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася в Крутоярівському ЗНВК (нині КЗ "Крутоярівська гімназія") з 01.09.2010 по 31.06.2019. Протягом цього періоду батько [PERSON] - [PERSON] брав активну участь у вихованні своєї доньки, а саме: неодноразово відвідував заклад, був присутній на батьківських зборах, цікавився успіхами доньки в навчанні та вихованні. Неодноразово спілкувався з класним керівником [PERSON] та адміністрацією закладу на предмет успіхів доньки в навчанні. Увагу також батько приділяв здоров`ю дитини, відвідуючи з нею місця відпочинку на Азовському морі /том 2, а.с. 102/. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 27.01.2021 було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та призначено у справі посмертну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання "Чи є [PERSON] , померлий [INFO] , біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ?" /том 1, а.с. 241-242/. Ухвалою суду від 06.04.2021 було задоволено клопотання експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 15.03.2021 про надання зразків для проведення експертизи та доручено експертам КЗОЗ "Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи" відібрати необхідні для посмертної молекулярно-генетичної експертизи зразки біологічного матеріалу [PERSON] , померлого [INFO] /том 2, а.с. 9-11/. З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про відібрання зразків біологічного матеріалу померлого [PERSON] не була виконана та призначена ухвалою суду молекулярно-генетична експертиза не була проведена, так як відповідач [PERSON] у присутності працівників поліції відмовилася надавати дозвіл на демонтаж пам`ятника померлого [PERSON] і відповідно не було можливості отримати зразки біологічного матеріалу померлого /том 2, а.с. 25-28/. У зв`язку із вказаним вище, позивач [PERSON] 25 травня 2021 року звернулася до медико-генетичного центру "МАМА ПАПА" щодо проведення генотипоскопічного дослідження. Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку генотипоскопічного дослідження від 22.06.2021 № 30937, наданого медико-генетичним центром "МАМА ПАПА", імовірність того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються біологічними родичами (на рівні дядько по батькові - племінниця), по результатах проведеного дослідження складає 99,997 % /том 2, а.с. 104-121/. Згідно з ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідно до ч. 7 ст. 106 ЦПК України за заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] у присутності працівників поліції відмовилася надавати дозвіл на демонтаж пам`ятника померлого [PERSON] і відповідно через це не було можливості отримати зразки біологічного матеріалу померлого та провести призначену ухвалою суду молекулярно-генетичну експертизу, відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України позивачем [PERSON] було надано висновок експерта, складений на її замовлення, натомість відповідачами не було надано суду заяв про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення позивача, беручи до уваги те, що відповідачі не надали суду заперечень проти цього експертного висновку та не надали суду інший експертний висновок, який би спростовував дані, вказані у висновку, наданому позивачем, у суду на час ухвалення рішення у справі відсутні підстави вважати наданий позивачем експертний висновок неправильним чи недійсним, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду цей експертний висновок та оцінювати його разом із іншими доказами по справі за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 із змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи те, що наявні у справі докази у їх сукупності підтверджують факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] по відношенню до народженої позивачем [PERSON] . 24.04.2005 дочки [PERSON] , беручи до уваги те, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які позов не визнали, не було надано суду належних та достатніх доказів на спростування позовних вимог, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] , надання їй можливості реалізації зокрема права на спадщину, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачем [PERSON] та її представником не було надано суду доказів на підтвердження понесення позивачем будь-яких судових витрат у справі,

Outcome: partial