Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2022 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку в службі у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба) перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Відповідно до свідоцтва про народження, матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а батько записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. За період перебування дитини на обліку Служби, працівниками з матір`ю [PERSON] систематично проводилися профілактичні бесіди щодо виконання батьківських обов`язків, попереджалася про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне утримання та виховання дитини. Під час відвідування адреси проживання родини, матір дітей періодично перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ніде не працює, умови для належного утримання дитини не створені. Крім того, бабуся дитини також схильна до вживання спиртних напоїв. 19.10.2020 малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до Центру соціальної-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не виконує особисті немайнові обов`язки по піклуванню про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі в забезпеченні здобуття дитиною освіти, не створює належні умови для розвитку її природних здібностей, не готує її до самостійного життя. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народилася [PERSON] , про що 03.04.2015 складено відповідний актовий запис № 674. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно з копією розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 738 від 07.10.2020 доручено Службі у справах дітей та сім?ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації спільно із сектором ювенальної превенції Подільського УП ГУНП у місті Києві, представниками районного закладу охорони здоров?я відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини. Згідно з копією наказу служби у справах дітей та сім?ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 96 від 07.10.2020 поставлена на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах малолітня [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] від 17.08.2021, комісією ССДС КМДА з метою перевірки та обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання не відповідають нормі, в квартирі брудно, стоїть неприємний сморід, помешкання потребує ремонту та прибирання. Холодильник не працює. В квартирі утримуються 2 собаки та 2 коти. Згідно висновку Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-5114 від 19.08.2022, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомленню директора загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів «Середньої загальноосвітньої школи № 6» Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 03-02/8 від 26.01.2022 учениця 1-В класу [PERSON] , [INFO] не відвідувала школу з 10.01.2022 по 26.01.2022. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З вищенаведених письмових доказів, вбачається, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання та на користь малолітньої [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідачки, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для утримання дитини буде стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2618, 00 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з відповідачки, щомісячно, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 992, 40 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved