Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Струмок» про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що 05 січня 2010р. між ним та ТОВ «Струмок» було укладено договір оренди землі, площею 6,17 га, розташованої в межах території Козубівської сільської ради, який було зареєстровано у Доманівському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» у Державному реєстрі земель за № 041048400063 від 02.08.2010р. Зазначена земельна ділянка належить позивачеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 826646 від 20.03.2006р. Відповідно до умов договору позивач передав товариству земельну ділянку площею 6,17 га, кадастровий номер 4822782000:04:000:0061, що розташована в межах території Козубівської сільської ради,Доманівського району, Миколаївської області, у строкове платне користування строком на 15 років. Відповідно до п.9 договору, орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3%, що становить 1884.66грн. у грошовій формі або в натуральній- пшениця, соняшник, ячмінь по ціні реалізації з урахуванням прибуткового податку. Орендна плата вноситься у строк до 20 грудня кожного року. Однак, в порушення умов договору, починаючи з 2010р. орендна плата відповідачем не сплачувалась, що на думку позивача є підставою для розірвання договору оренди землі. Систематична несплата орендної плати є істотним порушенням орендарем умов договору, а тому позивач просить розірвати договір оренди землі, укладений з ТОВ «Струмок». Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, які складаються із витрат на правничу дпомогу в сумі 14000 грн. та судовий збір в сумі 908 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. У письмовій заяві представник позивача- адвокат Кравченко О.С. просив справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Струмок» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. У відзиві на позов, відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що орендна плата ТОВ «Струмок» сплачувалась кожного року, про що свідчать відомості про виплату паїв за період з 2015-2020рр.Крім того, за останні три роки позивачем надавались розписки про отримання орендної плати без претензій до орендаря. Виплата орендної плати за 2020р. відбувалася на підприємстві до 20.08.21р., але позивач за виплатою не звертався з грудня 2020р.по теперішній час. Письмової заяви про перерахування коштів на банківську картку не надавав. На телефонні дзвінки не відповідає. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивачі є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Також просять відмовити в задоволені вимоги про стягнення судових витрат, посилаючись на те, що представником не надано допустимих і належних доказів щодо надання позивачеві правничої допомоги. Згідно ст..247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, технічний запис судового розгляду не здійснювався. Дослідивши письмові докази, надані сторонами, в межах позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 05 січня 2010р. між [PERSON] та ТОВ «Струмок» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,17 га, розташованої в межах території Козубівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, строком на 15 років.Договір підписаний сторонами та зареєстрований у Доманівському відділ Миколаївської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель зроблено запис 02 серпня 2010р.за № 041048400063. Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.03.2006р. орендодавець [PERSON] передав орендарю [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 6,17 га в межах території Козубівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка знаходиться в задовільному стані. Взаємних претензій сторони не мають. Акт підписано орендадавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] та скріплено печаткою ТОВ Струмок. Згідно п.9 даного договору- орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3%, що становить 1884.66 грн. у грошовій формі або в натуральній формі у виді зерна по ціні реалізації з урахуванням прибуткового податку. Згідно п.11 договору -орендна плата вноситься у строки до 20 грудня кожного року. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,17 га, розташованої в межах території Козубівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 826646 від 20.03.2006р. У позовній заяві позивач стверджує, що з моменту укладення договору оренди землі з ТОВ «Струмок» він жодного разу орендну плату не отримував. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спростовуючи ствердження позивача щодо несплати орендної плати, відповідачем до відзиву на позовну заяву були долучені платіжні відомості, затверджені керівником підприємства ТОВ Струмок , які свідчать про нарахування та виплату орендної плати за 2015р., де під номером 169 зазначений [PERSON] та навпроти сумі 8099.50 грн. поставлений підпис про отримання; у платіжній відмості за 2016р. під номером 7 зазначений [PERSON] , навпроти суми 9400.79 грн. поставлений підпис про отримання. Згідно копій розписок від імені [PERSON] , зазначено, що позивач отримав орендну плату за землю, згідно договору оренди за 2017, 2018рр. Претензій до орендаря не має. Під розсписками поставлені підписи 22.12.2017р. та 23.12.2018р.. Згідно відмості про нарахування паїв за 2018р. під номером 166 зазначений [PERSON] , навпроти суми 5510 грн. поставлений підпис про отримання. Згідно відомості на виплату готівки за 2019р. під номером 156 зазначений [PERSON] , навпроти суми 7200.72 грн. поставлений підпис про отримання. Згідно відомостей на виплату орендної плати по паям за 2020р. під номером 178 зазначений [PERSON] , навпроти суми 6334 грн. підпис про отримання відсутній. Аналізуючи умови , викладені в договорі оренди земельної ділянки від 05.01.2010р. сторонами не визначено порядок розрахунку орендаря з орендодавцем, не встановлено яким чином повинен орендар вносити орендодавцю орендну плату в грошовому виразі, не вказано розрахункового рахунку орендодавця, на який орендар може перераховувати кошти, у разі виплати готівкою, не вказано хто і до кого із сторін договору повинен звертатися з приводу проведення розрахунку. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Верховний Суд України у своїй постанові № 6-146цс12 від 12 грудня 2012 року, зазначив, що аналіз вищезазначених норм Закону дає підстави для висновку про те, що розірвання договору оренди вимагає систематичної несплати орендної плати. В позовній заяві позивачем зазначено, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Відповідачем документально спростовано ствердження позивача про невиплату орендарем орендної плати. У відзиві на позовну заяву( копія якого з додатками була також направлено відповідачу, про що свідчить накладна 6504600135490 від 04.11.2021р.- вид відправлення -Укрпошта стандарт, тип доставки склад-склад) відповідач зазначив, що твердження позивача про неотримання орендної плати протягом 11 років є безпідставними, а сума позову 20731.26 грн.(боргу) позивачем не доведена. Крім того, відповідач звернув увагу на строки позовної давності. Позивач [PERSON] в позові зазначив, що не отримував орендну плату, починваючи з 2010р. Враховуючи строки позовної давності, суд бере до уваги письмові докази на виплату орендної плати 2019р.,2020р, 2021р. В 2019р. в наявності письмовий доказ про отримання орендодавцем орендної плати; в 2020р. орендарем нараховано, але орендодавець з невідомої причини не отримав орендну плату; в 2021р.- строк виплати орендної плати не наступив, позивач звернувся до суду 05.10.2021р., а за умовами договору строк вилати до 20 грудня кожного року. Таким чином, за останні три роки, систематична несплата арендної плати позивачем не підтверджена документально. Статею 96 ЗК України встановлено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пп. "в" частина 1). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов`язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13.02.2013 р. у справі N 6-170цс12). На переконання суду відповідач доклав всіх зусиль для виконання зобов`язання в частині своєчасної виплати орендної плати та надав докази на їх підтвердження. Враховуючи, що відповідачем доведена відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати у строки, встановлені договором оренди, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed