Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У жовтні 2021 року представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 19 березня 2013 року у розмірі 27 126,81 грн. станом на 14 вересня 2021 року та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 19 березня 2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що відповідач погодився з тим, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказує, що відповідач ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, розмір якої станом на 14 вересня 2021 року становить 27 126,81 грн. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2021 року справу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2021 року прийнято з Кіровоградського районного суду Кіровоградської області до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 березня 2013 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви відповідач своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідач з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. З довідки АТ КБ «Приватбанк» судом встановлено, що відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку з терміном дії до серпня 2016 р., та в подальшому було видано картки, остання з терміном дії до листопада 2022 року. АТ КБ «Приватбанк» встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 1 900 грн. та в подальшому банк неодноразово збільшував та згодом зменшив (до 0 грн.) раніше встановлений розмір кредитного ліміту, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк». Активація відповідачем кредитних карток та користування картковим рахунком свідчить про укладення між АТ КБ «Приватбанк» та ним кредитного договору. З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідач користувався кредитними картками, отримував кредитні кошти та здійснював погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з виписки по картковому рахунку боржника, відповідач після встановлення кредитного ліміту неодноразово користувався кредитними коштами (шляхом зняття готівки в банкоматі, розраховуючись в супермаркетах, магазинах, аптеках тощо) та здійснював погашення заборгованості. Судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковим рахункам боржника та розрахунком заборгованості, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення коштів та сплати відсотків. Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачем, борг зі сплати відсотків за користування кредитом становить 4336,40 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень, приймається судом як достовірний. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно дост.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача становить 27126,81 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved