Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , є його рідним братом. Зазначає, що згідно Довідки МСЕК серія БВМ №002621 [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства безтерміново, він не здатний до трудової діяльності у звичайних виробничих умовах. Посилається на те, що відповідно до Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №326 [PERSON] обмежений в самообслуговуванні, в здатності до орієнтації, здатності до спілкування та котролювати свою поведінку. Вказує, що внаслідок психічного розладу [PERSON] не може контролювати свою поведінку, не може керувати своїми діями та вчиняти навіть дрібні побутові угоди. В зв`язку з тим, що [PERSON] не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, просить визнати останнього недієздатним та призначити, його, [PERSON] , опікуном останнього. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги заяви задовольнити. Представник зацікавленої особи - Органу опіки і піклування Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області в судове засідання не прибув, однак скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над братом [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідки МСЕК серія БВМ №002621 [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства безтерміново, він не здатний до трудової діяльності у звичайних виробничих умовах (а.с.10-11). Відповідно до Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №326 [PERSON] обмежений в самообслуговуванні, в здатності до орієнтації, здатності до спілкування та котролювати свою поведінку (а.с.12). Висновком про стан здоровя №238 виданим КНП «Кіцманська БЛІЛ» стверджується, що [PERSON] здоровий (а.с.13). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 21.09.2022 року визначено за доцільне призначити [PERSON] опікуном свого брата [PERSON] , який затверджено Рішенням виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №228/8 від 21.09.2022 року (а.с.14-15). Ухвалою суду від 02.11.2022 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизизу та зупинено провадження у справі (а.с.23) По справі проведено судово-психіатричну експертизу, про що свідчить Висновок судово-психіатричного експерта № 698 від 23.11.2022 року. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 698 від 23.11.2022 року, [PERSON] на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості з вираженими порушеннями поведінки та емоцій. За своїм психічним станом в силу наявного у нього психічного захворювання [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що відповідає юридичній категорії «недієздатності» (а.с.25-26) Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Таким чином суд вважає, що наявні всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, ст. ст. 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 233, 294, 299, 300 ЦПК України, суд -

Outcome: approved