Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: [PERSON] , у якій просить суд: - встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її батьком; - визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на: ?жилий будинок з прибудовами і надвірними спорудами по [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 травня 1991 року, що видане державним нотаріусом Черкаської державної районної нотаріальної контори; ?земельну ділянку площею 0,5790 га, кадастровий номер 7124980500:03:001:0031, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 230474; ?земельну ділянку площею 1,16 га, кадастровий номер 7124980500:02:001:0199, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 377870; - судові витрати не стягувати з відповідача. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з прибудовами і надвірними спорудами по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,5790 га, кадастровий номер 7124980500:03:001:0031, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] ; а також земельну ділянку площею 1,16 га, кадастровий номер 7124980500:02:001:0199, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. За\~життя,\~11\~жовтня 2019\~року,\~ [PERSON] склав\~заповіт,\~згідно якого\~все своє\~майно,\~де б\~воно не\~було і\~з чого\~б воно\~не складалося,\~і взагалі\~все те,\~що буде\~належати йому\~на день\~смерті і\~на що\~він матиме\~право за\~законом,\~заповів позивачу\~у справі\~ [PERSON] та\~третій особі\~у справі\~ [PERSON] ,\~у рівних\~частках. 12 жовтня 2021 року позивач подала до Черкаської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька та саме за її заявою заведено спадкову справу № 554/2021 після [PERSON] . Сестра позивача [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини. У подальшому, у червні 2022 року, позивач подала до Черкаської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу на її ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину на указане майно не змогла у зв`язку з тим, що не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також нотаріусом було звернуто увагу на те, що у свідоцтві про народження позивача прізвище її батька вказано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». За вказаних обставин позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 27 жовтня 2022 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу часу для усунення недоліків /а.с. 28-29/. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 31 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 листопада 2022 року; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і усіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову; визначено третій\~особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали та копії позовної заяви з додатками для подання пояснень; задоволено клопотання позивача про витребування доказів і витребувано в Черкаській районній\~державній нотаріальній\~конторі копію\~спадкової справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ;\~крім того,\~задоволено клопотання\~позивача про\~виклик свідків /а.с. 34-37/. 11 листопада 2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 31 жовтня 2022 року, від завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] /а.с. 47-61/. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21 грудня 2022 року, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі /а.с. 66-68/. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, виходячи з підстав, наведених у позові. Додатково зазначила, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у неї відсутні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вказала, що дійсно подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] і її волевиявлення було добровільним , а також підтвердила, що позивач у справі [PERSON] є її рідною сестрою, та, відповідно, донькою [PERSON] . Представник відповідача Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області староста Лисенко П.І. скерував на адресу суду лист про проведення розгляду справи без участі представника Байбузівської сільської ради, у якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позову /а.с. 70/. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк Байбузівська сільська рада Черкаського району Черкаської області не скористалася. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за даної явки учасників справи. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області помер [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 серпня 2021 року виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 155 /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшли: \~ \~ \~ \~жилий будинок з прибудовами і надвірними спорудами по [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 травня 1991 року, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори (видане на ім`я [PERSON] ) /а.с. 12/; \~ \~ \~ \~земельна ділянка площею 0,5790 га, кадастровий номер 7124980500:03:001:0031, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, по [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 230474 (виданий на ім`я [PERSON] ) /а.с. 13/; \~ \~ \~ \~земельна ділянка площею 1,16 га, кадастровий номер 7124980500:02:001:0199, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 377870 (виданий на ім`я [PERSON] ) /а.с. 14, 15/. Згідно з висновком ТОВ «Центр нерухомості України» від 28 вересня 2022 року, ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме житлового будинку загальною площею 76,3 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; становить 127\~430 гривень 00 копійок /а.с. 21/. Відповідно до копії витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 16018/42-22 від 06 жовтня 2022 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 7124980500:03:001:0031 складає 168 056 гривень 29 копійок /а.с. 19/. З копії витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 10 жовтня 2022 року вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 7124980500:02:001:0199 становить 33 527 гривень 34 копійки /а.с. 20/. За життя, 11 жовтня 2019 року, [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів [PERSON] та [PERSON] , у рівних частках /а.с. 11/. З копії довідки № 639 від 07 жовтня 2021 року, виданої Байбузівським старостинським округом виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з ним ніхто не був зареєстрований, але проживала без реєстрації дочка [PERSON] , [INFO] /а.с. 51/. З копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 січня 1953 року встановлено, що [INFO] народився «[PERSON] » (російською мовою) /а.с. 22/. З копії архівної довідки, виданої державним архівом Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації № Д-53/05-08 від 02 листопада 2021 року вбачається, що у книзі реєстрації актів про народження Байбузівської сільської ради Черкаського району Київської (нині Черкаської) області, є такі відомості про народженого: «[PERSON] », [INFO] , батько - « [PERSON] », 41 рік, українець; мати - « [PERSON] », 36 років, українка, актовий запис № 17, складено 16 серпня 1934 року /а.с. 23/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 серпня 1962 року, «[PERSON] » (позивач у справі) народилася [INFO] в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області; у графі «мати» зазначено « [PERSON] », українка за національністю, а у графі батько « [PERSON] », росіянин за національністю /а.с. 9/. Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02 лютого 1985 року, 02 лютого 1985 року між « [PERSON] » (російською мовою) та « [PERSON] » (російською мовою) був зареєстрований шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (російською мовою) /а.с. 9/. З урахуванням наведеного, суд констатує, що прізвище спадкодавця, зазначене як « [PERSON] » у\~Свідоцтві про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданому 13\~серпня 2021\~року виконавчим\~комітетом Мошнівської\~сільської ради\~Черкаського району\~Черкаської області\~/а.с.\~10/,\~та у\~заповіті від\~11\~жовтня 2019\~року /а.с.\~11/,\~ не збігається з прізвищем батька позивача, вказаним у Свідоцтві про її народження серії [NUMBER] від 18 серпня 1962 року як « [PERSON] » /а.с. 9/, а також з інформацією, зазначеною в архівній довідці, виданій державним архівом Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації № Д-53/05-08 від 02 листопада 2021 року, щодо народження « [PERSON] », [INFO] /а.с. 23/, і є наслідком відхилення від правил міжмовного перетворення та зумовлено впливом російської орфоепії в ситуації українсько-російського білінгвізму. Згідно з\~відомостями,\~які надійшли\~на запит\~суду від\~Черкаської районної\~державної нотаріальної\~контори,\~після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведено спадкову справу № 554/2021. Із заявою про прийняття спадщини 12 жовтня 2021 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] . Із заявою про відмову від прийняття спадщини, у тому числі і від права на обов`язкову частку за заповітом, 12 жовтня 2021 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. У матеріалах спадкової справи наявний заповіт від імені [PERSON] , посвідчений секретарем Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 11 жовтня 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 67. У матеріалах спадкової справи відсутні дані про осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом /а.с. 47-61/. Як убачається з копії листа завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. № 311/02-14 від 16 червня 2022 року, позивач [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне майно у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвищ спадкодавця і спадкоємиці у документах, наявних у матеріалах спадкової справи. Відтак, для вирішення питання щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину їй необхідно надати оригінали документів, що підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем, та оригінали документів, що підтверджують право власності на спадкове майно /а.с. 17/. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, дали суду покази, якими засвідчили, що позивач у справі [PERSON] та третя особа у справі [PERSON] є рідними сестрами, а покійний [PERSON] є їхнім батьком. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України відносить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до статті 315 ЦПК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Оскільки у даній справі наявний спір про право, вона підлягає розгляду у позовному провадженні. Приймаючи до уваги зібрані у справі докази, суд вважає, що факт наявності родинного зв`язку між позивачем та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме те, що останній є її батьком, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено. Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки відсутність документів про родинний зв`язок із спадкодавцем перешкоджає оформлення нею спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішення цього питання в іншому порядку, окрім судового, є неможливим. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved