Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

29 вересня 2022 року позивач звернувся до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача у якому зазначив, що останній, відповідно до укладеного з ним кредитного договору № 2018/ОВР/197-001866 від 12 червня 2018 року, отримав кредит, в розмірі 10000,00 грн., зі строком кредитування 12 місяців, відсотковою ставкою 30% річних від суми боргу за договором та сплатою відсотків на прострочену заборгованість 48% річних. Позивач виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, однак останній зобов`язання за кредитним договором не виконав, щомісячні платежі та відсотки за кредитом своєчасно не сплачував. Через невиконання зобов`язань, станом на 01 серпня 2022 року, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, в сумі 49412,01 грн., яку він просив стягнути на його користь та витрати по сплаті судового збору, в розмірі 2481,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2018 року між позивачем на відповідачем було укладено заяву-договір 2018/ОВР/197-001866 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використання електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками, за яким відповідачем отримано кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, в розмірі 10000,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних від суми боргу за договором та сплатою процентів за прострочену заборгованість 48% річних (а.с.4-6). У відповідності до п.2.1. заяви-договору ця заява, разом з Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використання електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками, тарифним планом, умовами банківських продуктів, є договором комплексного банківського обслуговування (а.с.59-62). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с.13-23). Відповідач не виконував зобов`язання за договором, не в повному обсязі сплачував щомісячний платіж по кредиту та відсотки за користування кредитом, в зв`язку з чим 09 липня 2021 року йому було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, в розмірі 38712,42 грн., яка була залишена ним поза увагою (а.с.10-12). Станом на 01 серпня 2022 року за відповідачем рахується заборгованість, в розмірі 49412,01 грн., з яких 33981,83 грн. заборгованість за кредитом, 6472,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 8957,64 грн. заборгованість за відсотками за ч.2 ст.625 ЦК України (а.с.24-29). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої та другої статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За вимогами ч.1 ст.1048 вказаного Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, ч.2 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 33981,83 грн., є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача прострочених відсотків, в розмірі 6472,54 грн. то суд вважає їх розмір належними та допустимими доказами не доведений, оскільки згідно розрахунку наданого позивачем до позовної заяви, розмір прострочених відсотків станом на 01 серпня 2022 року, складає 1204,59 грн., а іншого розрахунку позивачем на ухвалу суду від 24 жовтня 2022 року, не надано (а.с.28,46). За такого, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками, в розмірі 1204,59 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за ч.2 ст.625 ЦК України, в розмірі 8957,64 грн., то згідно п.3.3.32 Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використання електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками, з дня настання події припинення, вся фактична заборгованість Клієнта вважається простроченою, а Клієнт зобов`язаний повернути її та сплатити платежі згідно ч.2 ст. 625 Цивільного Кодексу України за весь період прострочення. Платежі згідно ч.2 ст. 625 ЦК України проценти від суми простроченої заборгованості позичальника (Клієнта), визначаються у розмірі процентів за користування Несанкціонованим кредитом, який зазначено у тарифному плані. У відповідності до тарифного плану, розмір процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, складає 48% річних, однак у розрахунку заборгованості, розмір процентів за ч.2 ст.625 ЦК України позивачем обраховано з розміру процентної ставки 42% річних, яка нараховується на загальний розмір простроченої заборгованості за 191 день прострочення за період з 16 серпня 2021 року до 23 лютого 2022 року (а.с.59). В ході судового розгляду судом встановлено, що загальний розмір простроченої заборгованості відповідача складає 35186,42 грн., до якої входить заборгованість за тілом кредиту 33981,83 грн. та заборгованість за простроченими відсотками 1204,59 грн., тому розмір відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України за процентною ставкою 42 % річних (як зазначено позивачем у розрахунку), складає 7733,3 грн. (35186,42 грн. х 42% : 365 днів у році х 191 день), а тому саме такий розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 42919,72 грн. (33981,83 грн. + 1204,59 грн. + 7733,3 грн.). Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~суд покладає\~на відповідача\~обов`язок по\~відшкодуванню позивачу\~витрат на\~оплату судового\~збору пропорційно\~задоволеним позовним\~вимогам,\~в розмірі\~2155,02\~грн.

Outcome: partial