Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

07 жовтня 2021 року представник позивача звернулася з вказаним позовом до Автозаводського районного суду м. Кременчука. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 вересня 2022 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю на розгляд Глобинському районному суду Полтавської області. 20 жовтня 2022 року справа надійшла до Глобинського районного суду Полтавської області. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] уклали Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 5000828463. Відповідно до вказаного договору позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 98945,34 грн, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 98945,34 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 26.04.2021 року має прострочену заборгованість 126041,66 грн, а саме: за кредитом - 98620,46 грн, по відсотках - 27421,20 грн. 04 лютого 2022 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що заперечує проти позову, оскільки [PERSON] не отримував грошові кошти у розмірі 98945,34 грн від АТ «Альфа - Банк» та матеріали позовної заяви не містять доказів передачі йому грошових коштів. Відповідно до п. 3 Договору, кредит надано для повернення заборгованості за кредитним договором № 490999556 від 05.02.2019 року у розмірі 51297,20 грн та договором № 4909999557 від 06.02.2019 року у розмірі 47648,14 грн. До матеріалів позову надано виписку по рахунку [NUMBER] , відповідно до якої з цього рахунку позивача на інші рахунки позивача були зараховані кошти у вищезазначених розмірах. Таким чином, Оферта на укладення угоди про надання кредиту № 5000828463 від 12.03.2020 року та здійснені відповідні дії позивачем у подальшому є удаваним правочином, з реструктуризації зобов`язань по кредитному договору № 490999556 від 05.02.2019 року та договором № 4909999557 від 06.02.2019 року. Зазначений правочин суперечить закону, оскільки встановлює нарахування процентів у розмірі 32% річних на проценти, пеню, штрафи та інші платежі, які нараховувалися на розсуд АТ «Альфа - Банк» по кредитному договору № 490999556 від 05.02.2019 року та договором № 4909999557 від 06.02.2019 року. Крім того, відповідач заявляє, що у 2019 році також не отримував кредитних коштів від позивача, просив також врахувати, що після подачі позову відповідачем було 27.11.2021 року сплачено на рахунок позивача 5000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника банку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у відзиві на позов. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 12.03.2020 року [PERSON] підписав Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500828463. Згідно вказаної оферти [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту, сума кредиту: 98945,34 грн, процентна ставка: 32,00 % річних, строк кредиту: 84 місяці. Згідно п. 2 оферти, дата повернення кредиту 13.03.2027 року. Для погашення заборгованості за Угодою пропонує використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. Відповідно до п. 3 оферти, кредит просив надати для повернення заборгованості за кредитним договором № 490999556 від 06.02.2019 року у розмірі 51297,20 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», повернення заборгованості за кредитним договором № 4909999557 від 06.02.2019 року у розмірі 47648,14 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк». 12.03.2020 року [PERSON] отримав акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500828463 від 12.03.2020 року (далі Оферта) (а.с.32). 12.03.2020 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», відповідно до якої, пунктами 3, 4 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: сума кредиту - 98945,34 грн, строк кредитування - 84 місяці, спосіб надання кредиту - безготівковий, процентна ставка: 32,00 % річних. Також [PERSON] було підписано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500828463 від 12.03.2020 року (далі Анкета-заява) (а.с.32 -33). Як вбачається з Виписки по особовим рахункам з 12.03.2020 року по 26.04.2021 року, «Альфа-Банк» 13.03.2020 року перерахував на рахунок [PERSON] № [NUMBER] кредитні кошти за кредитним договором № 500828463 від 12.03.2020 року в сумі 98945,34 (а.с.36-38). Відповідно до Виписки по особовим рахункам з 12.03.2020 року по 26.04.2021 року, «Альфа-Банк» 13.03.2020 року перерахував з рахунку [PERSON] № [NUMBER] на рахунок [PERSON] № [NUMBER] кошти в сумі 51297,20 грн. та на рахунок [PERSON] № [NUMBER] кошти в сумі 47648,14 грн. (а.с.39-41). Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що Оферта на укладення угоди про надання кредиту № 5000828463 від 12.03.2020 року та здійснені відповідні дії позивачем у подальшому є удаваним правочином, з реструктуризації зобов`язань по кредитному договору № 490999556 від 05.02.2019 року та договором № 4909999557 від 06.02.2019 року та зазначений правочин суперечить закону. Надаючи оцінку вказаним твердженням, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» 12.03.2020 року було укладено кредитний договір, у якому сторони в письмовій формі досягли усіх істотних умов договору, а саме стосовно розміру кредиту, строку повернення кредитних коштів, розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, а також визначили безготівкову форму надання кредиту. Крім того, у Оферті [PERSON] особисто зазначив, що кредитні кошти він бажає отримати з метою погашення заборгованості за іншими кредитними зобов`язаннями, тобто він сам визначив мету отримання кредитних коштів, що не суперечить вимогам закону. Отже, твердження представника відповідача, що укладений між сторонами правочин є удаваним не відповідають встановленим судом обставинам, оскільки враховуючи те, що законом встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено саме новий, самостійний кредитних договір, з визначенням у ньому усіх його істотних умов, без приховання іншого правочину. Також представник зазначив, що [PERSON] не отримав від АТ «Альфа-Банк» коштів в сумі 98945,34 грн. Судом встановлено, що з наданих позивачем доказів вбачається, що саме [PERSON] у Оферті та Анкеті-заяві зазначив, що кредитні кошти в сумі 98945,34 грн необхідно перерахувати у безготівковій формі на рахунок № [NUMBER] , що і було зроблено банком 13.03.2020 року. Крім того, судом встановлено, що у Оферті чітко зазначено, що вказані кошти необхідно перерахувати наступним чином: у розмірі 51297,20 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», у розмірі 47648,14 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк», що і було зроблено банком 13.03.2020 року. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] отримав від АТ «Альфа-Банк» кредитні кошти в сумі 98945,34 грн. шляхом безготівкового перерахування на його рахунки, що чітко визначено сторонами під час укладення кредитного договору. Отже, суд дійшов висновку, що АТ «Альфа-Банк» виконав зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 98945,34 грн. згідно умов договору. Надаючи оцінку твердженням представника відповідача стосовно того, що [PERSON] у 2019 році не отримував кредитних коштів від АТ «Альфа-Банк», суд зазначає, що кредитні правовідносини які виникли між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк»у 2019 році не є предметом даного позову, оскільки суд у відповідності до ч. 1 ст.13 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, станом на 26.04.2021 року в сумі 126041,66 грн, а саме за кредитом - 98620,46 грн, по відсотках - 27421,20 грн(а.с.35). Як вбачається з роздруківки з терміналу АТ «Альфа - Банк», [PERSON] 27.11.2021 року сплатив 5000 грн, призначення платежу - сплата заборгованості за кредитним договором 500828463 ( а.с.84). Згідно листа представника АТ «Альфа - Банк» від 28.11.2022 року вбачається, що вказані кошти були розподілені на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом. Враховуючи, те що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку в повному обсязі не погасив, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням сум, сплачених відповідачем після подачі позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved