Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

10.11.2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] від тяжких тілесних ушкоджень, які йому заподіяла його співмешканка [PERSON] , за що остання була визнана винною та засуджена Липовецьким районним судом Вінницької області (вирок у справі №1-153/2005) до 4 років позбавлення волі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) та житловий будинок. Позивач являється рідною сестрою спадкодавця. Заповіт спадкодавцем не складався. [PERSON] , яка заподіяла смерть спадкодавцю, не мала права на спадкування і відповідно до ст. 1224 ЦК України була позбавлена такого права, де зазначено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого із можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. За цих обставин права на спадкування також позбавлені і діти [PERSON] . [INFO] Груць [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняла дочка [PERSON] , яка оформила майно своєї матері і намагалась оформити в судовому порядку й особисте майно брата позивача [PERSON] , так як стверджувала, що її покійна мати прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформила при житті своїх спадкових прав. Як було встановлено, в Липовецькому районному судді розглядалась цивільна справа №136/524/19 за позовом [PERSON] до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно. В подальшому, були апеляційні та касаційні перегляди даної справи. Кінцевим судовим рішенням у даній справі є постанова Вінницького апеляційного суду від 23.06.2022, якою скасовано рішення Липовецького районного суду і постановлено нове, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні її позову. Постанова набрала законної сили 23.06.2022. Після цього, позивач, яка являється рідною сестрою спадкодавця [PERSON] звернулась до нотаріуса, яким їй було роз`яснено, що за відсутності заповіту, спадкування майна після смерті її брата відбудеться за законом. Утім, позивачем строк для прийняття спадщини було пропущено, про що вказано у повідомленні нотаріуса від 15.09.2022. Позивач стверджує, що пропустила визначений строк з поважних причин, оскільки з моменту насильницької смерті брата і аж до закінчення досудового розслідування та постановлення вироку суду, вона у зв`язку з вбивством її брата, перебувала у дуже важкому психологічному стані, приймала участь у слідчих діях, судових засіданнях, морально не була готова до прийняття будь-яких рішень. Крім того, позивач увесь час вважала, що спадщину буде приймати діти спадкодавця [PERSON] , а саме: дочка [PERSON] , 1974 року народження та син [PERSON] , 1974 року народження. Утім, діти разом з батьком [PERSON] не проживали та спадщину не приймали. Позивач вказує у позові, що діти її брата є громадянами Чехії, спадщину не приймали та на даний час просять її оформити спадщину на себе. Лише, у 2020 році позивач випадково дізналась, що діти її брата спадщину не оформляли, а майно спадкодавця перейшло до дочки співмешканки [PERSON] , яка заподіяла [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, які потягли смерть останнього. З того часу йшли судові розгляди у різних судових інстанціях, кінцеве рішення прийняте 03.06.2022. Вказане вище перешкоджало позивачу звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, проте представник подав до суду заяву про визнання позову та просив про розгляд справи без його участі у судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явилася, однак у своїй позовній заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. З огляду\~на\~те,\~що\~в\~підготовче судове\~засідання\~сторони\~не з`явились,\~суд\~вважає,\~що\~за\~результатами підготовчого\~провадження\~можливо\~ухвалити рішення,\~тому\~розгляд\~справи проводить\~у\~даному\~судовому засіданні,\~на\~підставі\~наявних у\~справі\~доказів,\~за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7), який постійно проживав в с. Зозів Липовецького району Вінницької області. Спадкове майно спадкодавця складається із права на земельну частку (пай) та житлового будинку. Заповіт спадкодавцем не складався. Із відповіді приватного нотаріуса Мельник М.В. від 16.11.2022 слідує, що спадкова справа до майна померлого [INFO] Жилюка [PERSON] не заводилась. Позивач являється рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 6), де зазначено їх батьками [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 5 на звороті) позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач вказує у позові, що її рідний брат [PERSON] помер від тяжких тілесних ушкоджень, які йому заподіяла його співмешканка [PERSON] , за що остання була визнана винною та засуджена до 4 років позбавлення волі, що підтверджується вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.12.2005 у справі №1-153/2005 (а.с. 11-14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) та житлового будинку. Заповіт спадкодавцем не складався. [PERSON] , яка заподіяла смерть спадкодавцю, не мала права на спадкування і відповідно до ст. 1224 ЦК України була позбавлена такого права, де зазначено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого із можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. За цих обставин права на спадкування також позбавлені і діти [PERSON] . [INFO] Груць [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняла дочка [PERSON] , яка оформила майно своєї матері і намагалась оформити в судовому порядку й особисте майно брата позивача [PERSON] , так як стверджувала, що її покійна мати прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак не оформила при житті своїх спадкових прав. Як було встановлено судом, у провадженні Липовецького районного суду розглядалась цивільна справа №136/524/19 за позовом [PERSON] до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно. В подальшому, були апеляційні та касаційні перегляди даної справи. Кінцевим судовим рішенням у даній справі є постанова Вінницького апеляційного суду від 23.06.2022, якою скасовано рішення Липовецького районного суду і постановлено нове, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні її позову. Постанова набрала законної сили 23.06.2022. Після цього, позивач, яка являється рідною сестрою спадкодавця [PERSON] звернулась до нотаріуса, яким їй було роз`яснено, що за відсутності заповіту, спадкування майна після смерті її брата відбудеться за законом. Утім, позивачем строк для прийняття спадщини було пропущено, про що вказано у повідомленні нотаріуса від 15.09.2022. Позивач стверджує, що пропустила визначений строк з поважних причин, оскільки з моменту насильницької смерті брата і аж до закінчення досудового розслідування та постановлення вироку суду, вона у зв`язку з вбивством брата, перебувала у дуже важкому психологічному стані, приймла участь у слідчих діях, судових засіданнях, морально не була готова до прийняття будь-яких рішень. Крім того, позивач увесь час вважала, що спадщину будуть приймати діти спадкодавця [PERSON] , а саме: дочка [PERSON] , 1974 року народження та син [PERSON] , 1974 року народження. Утім, діти разом з батьком [PERSON] не проживали та спадщину не приймали. Позивач вказує у позові, що діти її брата є громадянами Чехії, спадщину не приймали та на даний час просять її оформити спадщину себе. Лише у 2020 році позивач випадково дізналась, що діти її брата спадщину не оформляли, а майно спадкодавця перейшло до дочки співмешканки [PERSON] , яка заподіяла [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, які потягли смерть останнього. З того часу йшли судові розгляди у різних судових інстанціях, кінцеве рішення прийняте 03.06.2022. Вказане вище перешкоджало позивачу звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Судом було встановлено, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , а тому в силу припису ч. 1 ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем другої черги на право спадкування за законом. Згідно довідки виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 23.08.2022 за №4/374 (а.с. 9 на звороті) слідує, що відомості про спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] в с. Зозів Липовецького р-ну, Вінницької обл. - відсутні. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак після відкриття спадщини [PERSON] позивач, намагаючись її оформити, пропустила шестимісячний строк для подання заяви до нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Позивач стверджує, що пропустила визначений строк з поважних причин, оскільки з моменту насильницької смерті її брата [PERSON] і аж до закінчення досудового розслідування та постановлення вироку суду, вона у зв`язку з вбивством її брата, перебувала у дуже важкому психологічному стані, приймала участь у слідчих діях, судових засіданнях, морально не була готова до прийняття будь-яких рішень. Діти спадкодавця спадщину не прийняли. Разом з тим, спадкова справа [PERSON] відсутня. Суд,\~ оцінивши\~ подані позивачем\~ докази,\~ вважає їх належними,\~ допустимими,\~достовірними та\~ достатніми, \~оскільки вони\~ містять інформацію \~щодо предмета \~доказування,\~ підтверджують існування \~обставин на \~які посилається\~ позивач і\~ які не\~оспорює відповідач,\~на їх\~підставі можна\~встановити дійсні\~обставини справи,\~а також\~у своїй\~сукупності вони\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~обставин,\~які входять\~до предмета\~доказування. Суд вважає, що встановлені причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини померлого [INFO] Жилюка [PERSON] є поважними причинами пропуску строку і обставинами, які перешкоджали вчасно прийняти спадщину. Крім того, відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду і суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визначення позивачу додатковий двохмісячний строк для написання заяви в органи нотаріату про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. У позовній заяві позивач просить не стягувати з відповідача судові витрати, а тому їх слід залишити за позивачем.

Outcome: approved