Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

21.02.2022 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі позивач) до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №СL-119394 від 27.06.2018 року у розмірі 74885,12 грн. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 27.06.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №СL-119394, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п.2.1 договору банк видає позичальнику кредит в розмірі 89460 грн. на строк до 26.06.2023 року. Відповідно до п.2.4 кредитного договору, позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку на поточні потреби. Згідно з п.4.2 договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» ( фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною в п.4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Всупереч вимогам кредитного договору №СL-119394 від 27.06.2018 року відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 15.12.2021 року становить 74885,12 грн., з яких: 63303,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11581,69 грн. - заборгованість за відсотками, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки договір було укладено в інтересах сім`ї. З підписаної відповідачем анкети-заяви від 27.06.2018 року вбачається, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією паспорта [PERSON] . Зазначає, що якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за вказаним договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність у законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. З огляду на зазначене, просив стягнути заборгованість за кредитним договором солідарно з відповідачів. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання 13.12.2022 року позивач не з`явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності позивача. Просив задовольнити позов про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів. Відповідачі в судові засідання неодноразово не з`являлися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, неодноразово суд відкладав розгляд справи за клопотанням відповідача [PERSON] .. При цьому запречень чи відзиву на позовну заяву не подали, про причини неявки не повідомили. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 27.06.2018 року [PERSON] звернулася до АТ «Кредобанк» з Анкетою-Заявою фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-119394, в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, сімейний стан, освіту, інформацію про зайнятість, наявність майна у власності, інформацію про свої доходи та витрати, інформацію про кредити, що пропонуються для рефінансування (а.с.51). 27.06.2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Кредобанк» було укладено кредитний договір № CL-119394. Відповідно до п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. В пунктах 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту 89460 грн.; дата видачі кредиту 27.06.2018 року; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 26.06.2023 року. Згідно з п. 2.4. кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 89460 грн. на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника відкритий для видачі та обслуговування кредиту. В пунктах 2.5-2.7. кредитного договору зазначено, що для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] ; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту - № [NUMBER] ; рахунок для повернення кредитних коштів - № [NUMBER] . У пункту 4.1. кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 49,99 % річних. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору. Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 158105,72 грн. За змістом пунктів 6.1., 6.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4127 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 27.06.2018 року по 26.06.2023 погашаються в однаковому порядку. Крім того, 27.06.2018 року позичальником підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову. Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит; суму/ліміт кредиту 280 000 гривень; строк кредитування 60 місяців; мета отримання кредиту в залежності від цілей отримання кредиту: поточні потреби; рефінансування заборгованості; спосіб та строк надання кредиту у безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору (а.с. 49-50). Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено процентну ставку 49,99 відсотків річних; тип процентної ставки фіксована, метод розрахунку факт/360, схема ануїтет; загальні витрати за кредитом 158105,72 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 247565,72 грн.; реальну річну процентну ставку 63,17 %. 26.10.2021 року АТ «Кредобанк» за вих. № 30567/2021 направлено відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій банк вимагав від позичальника дострокового повернення за цим кредитним договором, у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги, заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту у розмірі 63303,43 грн. та 6229,74 грн. заборгованість за поточними та простроченими відсотками, у порядку передбаченому п. 6.9 кредитного договору та попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку (а.с. 57-61). Вказана вимога отримана позичальником особисто 02.12.2021 року. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, відповідач станом на 15.12.2021 року становить 74885,12 грн., з яких: 63303,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11581,69 грн. - заборгованість за відсотками. Доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідач не надав. Норми права,які\~підлягають застосуванню\~при вирішенні\~спору та мотиви їх застосування. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст.509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.626\~цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно ч. 1 ст.526\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.610\~цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що свої зобов`язання позивач виконав, що підтверджується фактом користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами. Щодо заявлених позовних вимог АТ «Кредобанк про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги до відповідача\~\~[PERSON] , позивач посилався на положення ч.3 ст.61, ч.4 ст.65 СК України. Відповідно до вимог ч.ч.1-3\~статті 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч.ч.1, 2, 4 статті 65\~СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. В кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту зазначено, що кредит надається на поточні потреби, а на які не зазначено. В анкеті заяві [PERSON] вказано, що мета отримання кредиту поточні потреби. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові № 61-1028св18 від 03 травня 2018 року, тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї. Тлумачення частини четвертої статті 65\~СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Однак, оскільки позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вказаний кредитний договір було укладено відповідачем [PERSON] в інтересах її сім`ї і отримані на підставі такого договору кредитні кошти використовувалися нею в інтересах сім`ї, то, відповідно, зазначений кредитний договір не створює обов`язків для [PERSON] - іншого з подружжя, тобто чоловіка - відповідача [PERSON] , а тому суд не вбачає підстав для задоволення солідарної вимоги позивача. Оскільки [PERSON] не виконала у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором перед АТ «Кредобанк», отже наявні правові підстави для стягнення з позичальника на користь банку заборгованості у розмірі 74885,12 грн. Суд приходить до переконання про задоволення вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] та відмову у задоволенні вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя\~статті 141 ЦПК України). При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою\~статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої\~статті 141 цього Кодексу. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, між АО «Бізнес і право» та АТ «Кредобанк» був укладений договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, проте позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували обсяг наданих послуг і виконаних робіт Адвокатським об`єднанням, із зазначенням часу їх виконання та вартість робіт, не надано акту виконаних робіт, а відтак відсутні правові підстави для відшкодування витрат за надання правової допомоги АТ «Кредобанк». У відповідності до ч.ч.1, 13 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №1761102 від 11.01.2022 позивачем було сплачено 2481 грн. судового збору. Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved