Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У вересні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Відділу освіти Барської райдержадміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальник Відділу освіти Барської райдержадміністрації Сторожук Алла Миколаївна про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, з таких підстав. З 15 листопада 2015 року позивач працювала директором Митківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Наказом відділу освіти Барської райдержадміністрації № 54-к/тр від 09 червня 2020 року позивачку було попереджено про наступне вивільнення з посади директора у зв`язку з реорганізацією Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів у Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти», що призведе до скорочення штату. Наказом відділу освіти Барської райдержадміністрації № 72-к/тр від 31 серпня 2020 року позивачку звільнено із займаної посади у зв`язку із реорганізацією та скороченням. Своє звільнення позивач вважає безпідставним та незаконним, оскільки у наказі відділу освіти Барської райдержадміністрації № 54-к/тр від 09 червня 2020 року про реорганізацію та попередження працівників про наступне вивільнення з роботи не уточнено, у якій саме школі відбудеться скорочення штату працівників; у наказі Відділу освіти Барської райдержадміністрації № 72-к/тр від 31 серпня 2020 року про звільнення не уточнено, яке скорочення мається на увазі: скорочення чисельності чи штату працівників; у рішенні 37 сесії 7 скликання Барської районної ради від 28 травня 2020 року «Про реорганізацію Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів в Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти» не погоджено процедуру обрання (проведення конкурсу) очільника реорганізованого закладу освіти, у вказаному рішенні районна рада не уточнила тип реорганізації Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів. Позивач зазначила, що 27 серпня 2020 року 39 сесія 7 скликання Барської районної ради прийняла рішення «Про призначення директора Митківського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти»», яким внесла зміни у рішення 37 сесії 7 скликання Барської районної ради від 28 травня 2020 року «Про реорганізацію Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів в Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти», а саме, конкретизувала реорганізацію Киянівської ЗОШ-сад І ступенів - реорганізація шляхом приєднання, що передбачає ліквідацію цього закладу освіти, та скасовує реорганізацію Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Вказує на те, що під виглядом реорганізації відбувався лише процес перейменування Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів у Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІступенів заклад дошкільної освіти», який не передбачає скорочення штату або чисельності працівників. Таким чином, позивач вважає своє звільнення незаконним, у позові навела обґрунтування з посиланням на норми права, та просила суд поновити її на посаді директора Митківського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти», який на день її звільнення мав назву Митківська ЗОШ І-ІІІ ступенів, рішення у частині поновлення на посаді директора просить визначити до негайного виконання, стягнути з Відділу освіти Барської райдержадміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 серпня 2020 року до поновлення на роботі, стягнути з відповідача витрати, пов`язані із отриманням двох витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб в розмірі 166 гривень, а також усі судові витрати у справі покласти на відповідача. Відділом освіти\~Барської райдержадміністрації\~(відповідач\~1)\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~відповідач заперечує\~проти задоволення\~позову про\~поновлення на\~роботі і\~стягнення середнього\~заробітку за\~час вимушеного\~прогулу,\~не погоджується\~із обставинами\~та правовими\~підставами позову.\~Відзив обґрунтовано\~тим,\~що згідно\~з рішенням 37 сесії 7 скликання Барської районної ради від 28 травня 2020 року «Про реорганізацію Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів» Відділ освіти Барської районної державної адміністрації розпочав процедуру реорганізації шляхом створення Митківського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти». На підставі вказаного рішення, відділом освіти видано наказ № 50-кТр від 29 травня 2020 року про «Про внесення змін у штатні розписи Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів» у зв`язку із реорганізацією у Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти», яким з 01 вересня 2020 року вилучено зі штатних розписів посади директорів Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів, введено у штатний розпис посаду директора Митківського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти». Відповідач 1 зазначає, що наказом Відділу освіти Барської райдержадміністрації № 54-к/тр від 09 червня 2020 року здійснено попередження [PERSON] - керівника Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та [PERSON] - керівника Киянівської ЗОШ-сад І ступенів, про вивільнення із займаних посад у зв`язку із реорганізацією очолюваних ними навчальних закладів, із вказаним наказом керівники навчальних закладів ознайомлені. На виконання вимог Закону України «Про повну загальну середню освіту», який набрав чинності 18 березня 2020 року, Відділом освіти Барської райдержадміністрації припинено безстрокові трудові договори з керівником Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] , та керівником Киянівської ЗОШ-сад І ступенів [PERSON] , за їх згодою укладено строкові трудові договори. 14 липня 2020 року у зв`язку з необхідністю введення з 01 вересня 2020 року у штатний розпис посади директора Митківського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти», відділ освіти Барської райдержадміністрації звернувся листом до Барської районної ради з проханням провести конкурс на заміщення вакантної посади керівника новоствореної установи відповідно до рішення 37 сесії 7 скликання Барської районної ради від 28 травня 2020 року «Про реорганізацію Митківської ЗОШ І-ІІІ ступенів та Киянівської ЗОШ-сад І ступенів в Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти». На підставі та у порядку, що передбачений Законом України «Про загальну середню освіту», Положенням «Про порядок призначення на посаду керівника комунального закладу загальної середньої освіти Барської районної ради Вінницької області» було створено конкурсну комісію, організовано та проведено конкурс, у якому за власними заявами взяли участь двоє осіб. За результатами конкурсу на посаду керівника Митківського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти» призначено [PERSON] . При звільненні [PERSON] було дотримано всіх вимог, встановлених законом, а тому відповідач 1 просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача. Відділом освіти Барської міської ради (відповідач 2) подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вважає, що позивачем не доведено порушення її трудових прав. Крім того, зазначає про те, що оскільки Відділ освіти Барської райдержадміністрації, хоч і перебуває у стані припинення, однак не припинено як юридичну особу, і Відділ освіти Барської міської ради не є правонаступником вказаної вище юридичної особи, тому Відповідач 2 вважає, що є неналежним відповідачем за позовом [PERSON] . Вважають звільнення [PERSON] у зв`язку з проведенням реорганізації та скорочення законним. Просили у позові відмовити повністю. Позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечує аргументи відповідачів та акцентує увагу на тому, що відповідачами не подано доказів проведення реорганізації, з наказом про вилучення посад директорів позивач не ознайомлювалася та про існування такого наказу їй стало відомо лише з відзиву відповідача, дані витягів з ЄДРПОУ спростовують твердження відповідачів про те, що Митківський НВК є новоствореною установою. Аргументи про те, що позивач не оскаржувала рішення про реорганізацію, а отже була згодна з ним, вважає помилковими, оскільки станом на день звільнення 31 серпня 2020 року до рішення про проведення реорганізації було внесено зміни, замість реорганізації погоджено зміни до назви. Таким чином, вважає, що підстави для звільнення позивача з посади директора були відсутні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, адвокат Радзієвський А.М. подав клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив, з посиланням на ст. 183 ЦПК України, у зв`язку з недотриманням позивачем вимог щодо надсилання копії відзиву усім учасникам. Вирішуючи клопотання, суд виходить з такого. Письмові заяви учасників справи законодавець розділив на заяви по суті справи (параграф 1 Глави 1 Розділу ІІІ ЦПК України) та заяви з процесуальних питань (параграф 2 Глави 1 Розділу ІІІ ЦПК України), при цьому визначив види заяв, вимоги до їх змісту, способу та строків подання, а також наслідки у разі невиконання наведених вимог. Вимога щодо долучення до заяви доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), на яку посилається у заяві представник третьої особи, стосується заяв, скарг, клопотань чи заперечень, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (другий абзац частини другої статті 183 ЦПК України), і наслідки невиконання вказаної вимоги у вигляді повернення заяви заявнику без розгляду так само стосуються заяв, що подаються на стадії виконання судового рішення (у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень). Вимога щодо надіслання копії відповіді на відзив, як і відзиву, іншим учасникам справи передбачена частиною третьою статті 179 та частиною четвертою статті 178 ЦПК України (параграф 1 Глави 1 Розділу ІІІ ЦПК України), однак вказані статті та параграф 1 не містять наслідків невиконання учасником такої вимоги. З огляду на викладене, ураховуючи те, що копію відзиву позивачем було надіслано представнику відповідача 2 та представнику третьої особи, суд дійшов висновку, що клопотання представника третьої особи не підлягає задоволенню. Після подання позовної заяви судом приймалися такі процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року після усунення недоліків позовну заяву [PERSON] до Відділу освіти Барської райдержадміністрації, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, начальника Відділу освіти Барської райдержадміністрації Сторожук А.М. про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено справу розглядати у спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 12.05.2021 за клопотанням позивача було залучено Відділ освіти Барської міської ради як правонаступника відповідача Відділу освіти Барської райдерж-адміністрації. Постановою Вінницького апеляційного суду від 26.08.2021 за апеляційною скаргою Відділу освіти Барської міської ради ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 12.05.2021 було скасовано, справу повернуто для продовження розгляду. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 09.08.2022 за клопотанням позивача до участі у справі було залучено співвідповідача Відділ освіти Барської міської ради. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 23.08.2022 за клопотанням представника співвідповідача Відділу освіти Барської міської ради було постановлено розгляд справи розпочати спочатку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, підтримала подані раніше письмові пояснення. Звернула увагу, що на час розгляду справи Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти» змінив назву, тому просила поновити її на посаді директора Митківського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти Барської міської ради. Представник позивача адвокат Шароградська Л.В. підтримала позовні вимоги [PERSON] , просила задовольнити позов. Додатково звернула увагу суду на те, що рішенням засновника було погоджено проведення реорганізації навчальних закладів з 01 вересня 2020 року, відповідним наказом у червні 2020 року керівників (у тому числі позивача) навчальних закладів, які планувалося реорганізувати, було попереджено про можливе наступне вивільнення. Однак 01 липня 2020 року з позивачем було укладено контракт на один рік. Пізніше, 27 серпня 2020 року рішенням 39 сесії 7 скликання Барської районної ради було внесено зміни до рішення 37 сесії 7 скликання від 28 травня 2020 року «Про реорганізацію Митківської ЗОШ І-ІІІ ст. та Киянівської ЗОШ-сад І ст., яким замість погодження реорганізації Митківської ЗОШ І-ІІІ ст. та Киянівської ЗОШ-сад І ст., погоджено зміни до назви Митківської ЗОШ І-ІІІ ст. у Митківський навчально-виховний комплекс «заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів заклад дошкільної освіти» з 01 вересня 2020 року та провести припинення діяльності юридичної особи Киянівської ЗОШ-сад І ст. шляхом приєднання до Митківського НВК. Тобто вказаним рішенням районна рада скасувала своє рішення про реорганізацію, тому звільнення позивача було безпідставним. Та обставина, що реорганізація не проводилася, підтверджується також даними витягів з ЄДРПОУ. Крім того, відповідно до закону перед звільненням у зв`язку зі скороченням штату, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику переведення на іншу посаду, що не було зроблено. Повідомлення про наступне вивільнення представник позивача також вважає неналежним, оскільки воно не містить вказівку на скорочення штату. Представник відповідача 1 Відділу освіти Барської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник відповідача 2 Відділу освіти Барської міської ради Ковальчук М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Підтримала також письмові пояснення, що наявні у матеріалах справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, начальника Відділу освіти Барської райдержадміністрації Сторожук Алли Миколаївни, адвокат Радзієвський А.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений. У попередньому судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог [PERSON] , просив у позові відмовити. Звернув увагу суду на те, що вважає, що Відділ освіти Барської міської ради є неналежним відповідачем за позовом [PERSON] , оскільки не є правонаступником Відділу освіти Барської РДА, існував як юридична особа раніше, не порушував ніяких прав позивача, не є роботодавцем позивача. Зазначив, що [PERSON] було звільнено з посади директора у зв`язку зі скороченням унаслідок проведеної реорганізації Митківської ЗОШ та Киянівської ЗОШ-сад, реорганізація проводилася у спосіб приєднання. Проведення реорганізації підтверджує статут Митківського НВК. Крім того, було проведено офіційний та прозорий конкурс на заміщення посади директора Митківського НВК, у якому мала право взяти участь і позивач, однак не зробила цього. Представник третьої особи вважає, що позивач не може бути поновлена, оскільки закінчився строк дії контракту, що був укладений з нею. Представник позивача додатково зазначила, що Відділ освіти Барської міської ради є належним відповідачем, оскільки саме вказана юридична особа може відновити порушені права позивача. За клопотанням представника третьої особи, у судовому засіданні у якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що на час звільнення позивача вона працювала інспектором з кадрів, та їй відомо, що на підставі рішення Барської районної ради від 28 травня 2020 року проводилася реорганізація навчальних закладів, було утворено нові установи, працівників попереджали про вивільнення. У липні 2020 року було проведено конкурс на посаду директора Митківського НВК, у конкурсі брали участь [PERSON] і [PERSON] . Більше свідкові нічого невідомо. На запитання представника позивача свідок пояснила, що реорганізація мала бути з 01 вересня 2020 року. Свідкові невідомо чому у наказі від 09.06.2020 з повідомленням про наступне вивільнення у директорів [PERSON] та [PERSON] різне формулювання підстав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вони з [PERSON] разом працювали, були знайомі. Після звільнення свідок спілкувалася з позивачем та їй було відомо, що свідок бажає взяти участь у конкурсі на посаду директора Митківського НВК. Після проведення конкурсу [PERSON] телефоном вітала свідка з перемогою. Щодо пояснень свідка позивач заперечила, що їй не було відомо про конкурс. Про майбутню реорганізацію позивачу було відомо, з наказом про можливе вивільнення вона ознайомлювалася, однак усно позивачаа начальник відділу освіти Сторожук запевнила, що позивач залишиться директором. Свідок сама зателефонувала до позивача та повідомила про конкурс та про те, що вона стала переможцем, тому позивач привітала свідка, однак про конкурс довідалася лише від свідка вже після його проведення. Вислухавши пояснення сторін, давши оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності, суд виходив з такого. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України). Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина третя статті 21 КЗпП України). Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України "Про освіту" засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про освіту», що діяла станом на час прийняття рішення про реорганізацію навчальних закладів, права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти. Засновник закладу\~освіти або\~уповноважений ним\~орган (особа) приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом. Крім цього, засновник закладу освіти або уповноважена ним особа: укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти; розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти тощо. Засновник або уповноважена ним особа може делегувати окремі свої повноваження органу управління закладу освіти та/або наглядовій (піклувальній) раді закладу освіти. Засновник має право створювати заклад освіти, що здійснює освітню діяльність на кількох рівнях освіти. Згідно зі статтею 26 Закону України "Про освіту" керівник закладу освіти призначається засновником у порядку, визначеному законами та установчими документами, з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту. Додаткові кваліфікаційні вимоги до керівника та порядок його обрання (призначення) визначаються спеціальними законами та установчими документами закладу освіти. Згідно з положеннями статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту», керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону та положення про конкурс, затвердженого засновником або уповноваженим ним органом (посадовою особою). Рішення про проведення конкурсу приймається засновником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти або уповноваженим ним органом (посадовою особою): одночасно з прийняттям рішення про утворення нового закладу загальної середньої освіти; не менше ніж за два місяці до завершення строкового трудового договору, укладеного з керівником закладу загальної середньої освіти; не пізніше десяти робочих днів з дня дострокового припинення договору, укладеного з керівником відповідного закладу загальної середньої освіти, чи визнання попереднього конкурсу таким, що не відбувся. Трудовий договір укладається на шість років на підставі рішення конкурсної комісії. Керівник закладу загальної середньої освіти звільняється з посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору або достроково відповідно до вимог законодавства та умов укладеного трудового договору. Припинення трудового договору з керівником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти у зв`язку із закінченням строку його дії або його дострокове розірвання здійснюється відповідною посадовою особою засновника (головою відповідної ради чи керівником державного органу) або керівником уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) з підстав та у порядку, визначених законодавством про працю. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Наведену позицію підтримав Верховний Суд у постанові №\~302/1231/18-ц від 16 червня 2020 року. Згідно з положеннями статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial