Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт розірвання трудових відносин між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «ЖЛ» з 01.09.2015. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що 10.07.2013 вона була прийнята на роботу в ТДВ «ЖЛ» в цех №3 оформлювачем готової продукції 2-го розряду відповідно до наказу 127к від 09.07.2013. В подальшому, 16.09.2013, її переведено на посаду змінного комірника в цех №3 згідно з наказом 181к від 24.09.2013, а відповідно до наказу 4-к від 10.01.2014 переведено на посаду техніка-лаборанта в цех №3 та 01.02.2014 переведено на посаду техніка - лаборанта в службу якості згідно з наказом 18-к від 30.01.2014. 29.04.2015 [PERSON] оформила відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами, та після народження дитини - відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Трудова книжка заявника залишилась на зберіганні у ТДВ «ЖЛ». Під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку заявник отримала від ЗАТ «Житомирські ласощі» поштове відправлення, у якому була її трудова книжка, де останнім значився запис за №8 від 01.02.2014. Супровідного листа до трудової книжки не було. На звернення заявника до ЗАТ «Житомирські ласощі» з приводу надання пояснень щодо поштового відправлення, їй було повідомлено, що ЗАТ «Житомирські ласощі» не перебувало та не перебуває у трудових відносинах з [PERSON] та трудову книжку їй не відправляло, також повідомлено, що ЗАТ «Житомирські ласощі» не є правонаступником ТДВ «ЖЛ» та не несе відповідальність за дії останнього, такої юридичної особи, як ТДВ «ЖЛ» більше не існує. [PERSON] звернулась до Житомирського міського центру зайнятості з метою пошуку роботи та подала заяву про отримання статусу безробітного. У Житомирському міському центрі зайнятості [PERSON] повідомили, що їй буде відмовлено у наданні статусу безробітного, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують розірвання трудових відносин з ТДВ «ЖЛ», а факт перебування у трудових відносинах з цим товариством підтверджується даними Єдиного державного реєстру страхувальників. Заявник вказує, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань така юридична особа, як товариство з додатковою відповідальністю «ЖЛ» (код ЄДРПОУ 37546647) у вказаному реєстрі не значиться. Відомості про ТДВ «ЖЛ» було виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016 про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» та ТДВ «ЖЛ». Таким чином, вчинити в трудовій книжці заявника запис про розірвання трудових відносин з ТДВ «ЖЛ» неможливо, оскільки така юридична особа не існує. Встановлення такого факту необхідно заявнику для отримання статусу безробітного. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2022 відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої вимоги заяви підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від представника Житомирського міського центру зайнятості Докиль Н.Б. надійшла до суду заява, у якій вказано, що при розгляді справи заінтересована особа покладається на розсуд суду. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості відновлення або одержання документів, що посвідчують цей факт. Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно зі статтею 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , 10.07.2013 вона була прийнята на роботу у ТДВ «ЖЛ» в цех №3 оформлювачем готової продукції 2-го розряду відповідно до наказу 127к від 09.07.2013. 16.09.2013 [PERSON] переведено на посаду змінного комірника в цеху №3 згідно з наказом 181к від 24.09.2013. Відповідно до наказу 4-к від 10.01.2014 [PERSON] переведено на посаду техніка-лаборанта в цех №3. 01.02.2014 переведено в службу якості на посаду техніка - лаборанта згідно з наказом 18-к від 30.01.2014. Подальші записи у трудовій книжці відсутні. Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстрація ТДВ «ЖЛ», код 37546647, скасована. Згідно з копією листа №572 від 27.08.2018 ЗАТ «Житомирські ласощі» повідомило [PERSON] про те, що ЗАТ «Житомирські ласощі» не перебувало та не перебуває у трудових відносинах з [PERSON] ЗАТ «Житомирські ласощі» не може відповідати за невиконання будь-яких зобов`язань ТДВ «ЖЛ» перед третіми особами, оскільки не є правонаступником вказаного товариства. Згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), страхові внески за [PERSON] вносились ТДВ «ЖЛ» по серпень 2015 року включно. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту припинення трудових відносин між [PERSON] та ТДВ «ЖЛ» має для заявника юридичне значення, а саме необхідне для отримання статусу безробітного, однак у позасудовому порядку встановлення такого факту неможливе, оскільки ТДВ «ЖЛ» припинено без правонаступників, а чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення такого факту. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов переконливого висновку, що трудові відносини між [PERSON] та ТДВ «ЖЛ» припинені, що вбачається із матеріалів справи, а доказів протилежного матеріали справи не містять. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе встановити факт припинення трудових відносин між [PERSON] та ТДВ «ЖЛ» з 01.09.2015. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved