Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлені наступні позовні вимоги: -позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , -стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів, але не менше, ніж 2 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна (піклувальника). Позов обґрунтований тим, що на обліку Управління - служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради перебувають діти, які опинилися в складних життєвих обставинах: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з причини ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Матір`ю неповнолітніх дітей є [PERSON] , [INFO] , батьком - [PERSON] , [INFO] . Діти мають близьких родичів (бабусь). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було взято на облік, як дітей, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Представник позивача в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 13, 14, 17). Діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають близьких родичів, а саме бабусь: [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 18, 19). Відповідно до листа від 17.09.2019 р. з КЗ «Дніпровська міська клінічна лікарня №1» ДМР, 16.09.2019 р. близько 18 год. КЗМД в супроводі патрульної поліції було доставлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які разом з матір`ю [PERSON] ( [INFO] ) знаходилися за адресою [ADDRESS] . Мати дітей знаходилася в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 24). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було взято на облік, як дітей, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків 24.09.2019 р. (а.с. 27, 28). Відповідно до листа з ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.12.2021 р., [PERSON] та [PERSON] потрапляли в поле зору поліції за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 175 -2 КУпАП. Провести профілактичну роботу не вдалося можливим, так як за місцем мешкання двері ніхто не відчиняв (а.с. 31). [PERSON] навчається в КЗО «Середня загальноосвітня школа №43» ДМР, [PERSON] справами доньки не цікавиться, до школи не приходить (а.с. 22, 23). Судом на підставі довідки з КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 07.07.2022 р. №2077 встановлено, що [PERSON] знаходилася на лікуванні з 24.06.2022 р. (а.с. 26). Судом на підставі заяви [PERSON] від 05.07.2022 р. (матері [PERSON] ) встановлено, що [PERSON] потрапила до лікарні у важкому стані, діти знаходяться у [PERSON] , яка займається їх вихованням та розвитком (а.с. 36). Згідно повідомленню від 16.06.2020 р. №45.1/3593 Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: за ч. 2 ст. 173-2 КупАП від 04.01.2020 р., за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 28.08.2019 р., за ч. 2 ст. 178 КУпАП, за 1 ст. 178 КУпАП 06.11.2018 р., за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 06.11.2018 р., за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 26.11.2017 р., за ч .1 ст. 173 - 2 КУпАП від 10.05.2016 р., за ч. 1 ст. 182 КУпАП від 26.01.2015 р. Також [PERSON] , притягувався до відповідальності за кримінальна правопорушення, за ч. 1 ст. 185 КК України від 02.06.2016 р., за ч. 1 ст. 125 КК України від 31.01.2015 р. (а.с. 30). Відповідно до інформації Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №43» Дніпровської міської ради від 26.01.2021 р. стосунки в родині нестабільні, між [PERSON] та [PERSON] часто виникають суперечки, тому [PERSON] разом з дітьми проживає у бабусі дітей [PERSON] (а.с. 23). Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченка Є.М. від 12.02.2021 р., яка набрала законної сили 22.02.2021 р., [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченка Є.М. від 22.10.2019 р., яка набрала законної сили 04.11.2019 р., [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченка Є.М. від 07.02.2020 р., яка набрала законної сили 18.02.2020 р., [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Як встановлено, 29.12.2019 р. близько 23.00 год. за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від 28.03.2019 р. [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постанова набрала законної сили 09.04.2019 р. Згідно з висновком органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра від 12.08.2022 р. за №4/5-286 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батько дітей [PERSON] , [INFO] , наміру здійснювати належне виховання та утримання своїх дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток не має, від виконання покладених на нього батьківських обов`язків ухиляється (а.с. 9). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли із захисту прав неповнолітніх дітей у зв`язку з невиконанням батьком дітей батьківських обов`язків та регулюються ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 7 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7, ч.ч. 1-4 ст. 150, ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст. 150, ч. 1 та ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 179, ч. 2 ст. 179, ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191, ст. 242, ч. 1 ст. 243, ч. 1 ст. 247 СК України. Суд, дослідив докази, надані у порядку ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 та ч. 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України, та згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достатності та достовірності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи батьком дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує зі свого боку необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дітьми, що з урахуванням віку дітей вкрай негативно впливає на їхфізичний розвиток, як складову виховання, не надає дітямдоступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхвнутрішнього світу, не створює умов для отримання нимиосвіти, суд зазначені обставини в своїй сукупності розцінює, як умисне ухилення від виховання дітей,зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відповідача відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, та при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України, відповідач має право звернутися з позовом про поновлення його батьківських прав. З приводу іншої вимоги позову - про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то на даний час відсутні підстави для її задоволення через передчасність звернення. Діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав (ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК). За ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 2 ст. 243 СК України). За ч. 1 ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: 1) на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; 2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; 3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; 4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника. Оскільки питання щодо встановлення опіки над неповнолітніми дітьми не вирішено, не визначена на даний час особа, на ім`я якої сплачуватимуться аліменти на утримання дітей, в задоволенні вказаної вимоги позову належить відмовити, що не позбавляє права звернення з даною вимогою до суду після встановлення опіки над дітьми. Щодо розподілу судових витрат, то судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: partial