Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: кредитна спілка\~"Тайстра"\~звернулася\~до\~суду\~з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь кредитної спілки "Тайстра" борг за кредитним договором № 219 від 16.11.2020 в сумі 150 524,20 грн, з яких: 100 287,67 грн - заборгованість за кредитом, 50 236,53 грн - заборгованість нарахованих процентів за договором; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 2 481 грн, а також зазначити в рішенні про нарахування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня ухвалення рішення по справі до моменту виконання рішення суду у повному обсязі за формулою: залишок боргу х 3% :365 х кількість днів у періоді. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2020 між кредитною спілкою "Тайстра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №219 від 16.11.2020, за яким позивач передав позичальнику грошові кошти в сумі 120 000 грн. Строк користування кредитом (строк на який надається кредит) становить 24 місяці, розпочинається 16.11.2020 і закінчується 16.11.2022. Проценти (відсотки) за користування кредитом встановлюються в розмірі 50 відсотків річних. Кредитодавець нараховує проценти за користування кредитом, передбачені п. 1.1 Договору, за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році). Позичальник сплачує ці проценти щомісячно не пізніше 16 числа кожного місяця. Нарахування процентів кредитодавцем здійснюється за фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання позичальником кредиту. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Нарахування процентів здійснюється до дня повного погашення заборгованості за кредитом і позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом до дня повернення кредиту включно, в разі неповернення його у строк, передбачений п. 1.3. Договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування кредитодавцем процентів за договором у розмірі, встановленому договором. Як спосіб забезпечення умов даного кредитного договору було укладено договір поруки № 219 від 16.11.2020 з [PERSON] , договір поруки № 219-1 від 16.11.2020 з [PERSON] , договір поруки № 219-2 від 16.11.2020 з [PERSON] , за умовами яких поручителі зобов`язалася виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором. У п. 3.1 вказаних договорів поруки зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором поручителі зобов`язалися не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань сплатити КС "Тайстра" відповідну суму грошових коштів. Відповідно до вимог п. 3.1.1. зазначеного кредитного договору, в разі прострочення повернення кредиту, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту та сплати належних йому процентів за користування кредитом в повному обсязі. Згідно з п. 4.1. договорів поруки, поручителі відповідають перед КС "Тайстра" у тому ж обсязі, що позичальник. Пунктом 4.1. кредитного договору встановлено, що кредитодавець нараховує проценти за користування кредитом, передбачені п. 1.1. Договору, за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році), а позичальник сплачує ці проценти щомісячно, сплата здійснюється до моменту фактичного і повного повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодично-помісячно та згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Перша сплата по вказаному договору мала відбутися 16.12.2020, проте відбулась 17.02.2021 в сумі 35 000 грн. Надалі позичальник здійснив ще кілька сплат, а саме 16.05.2022 в сумі 2 000 грн., 18.08.2022 в сумі 20 000 грн та 10.11.2022 в сумі 15 000 грн. Однак, жодна із цих сум не була достатньою для сплати заборгованості по процентах, заборгованості по кредиту, сплати поточного платежу. З огляду на усі вищевказані умови договору, та враховуючи неналежне виконання позичальником умов договору, заборгованість за кредитом становить 100 287,67 грн, заборгованість по сплаті процентів за кредитом становить 50 236,53 грн. Таким чином загальна сума боргу за кредитним договором становить 150 524,20 гривень. Для врегулювання спору мирним шляхом кредитна спілка зверталася неодноразово засобами телефонного зв`язку до позичальника та поручителів, а також письмово листами із вимогами виконати належним чином взяті на себе зобов`язання за договором та сплатити заборгованість. Проте, зобов`язання і досі не виконані належним чином, жодний з відповідачів борг не сплатив. У зв`язку з чим позивач і звертається за захистом своїх прав до суду. Представниця позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву (а.с. 39), в якій просить розгляд проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви (а.с. 35-38), в яких просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Спір між сторонами не вирішений. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 20 грудня 2022 року від представниці позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 20.12.2022 подали заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 16 листопада 2022 року між КС "Тайстра" та [PERSON] було укладено кредитний договір №219, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 120 000 грн строком на 24 місяці з 16.11.2020 по 16.11.2022 з погашенням кредиту та процентів за користування у розмірі 50% річних згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с. 12-13, 14). [PERSON] отримав кредит в розмірі 120\~000 грн, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 16-18 листопада 2020 року, в яких наявний його підпис (а.с. 19, 20). Таким чином, КС "Тайстра" виконала умови договору. З особової картки по розрахунках (а.с. 18), заборгованість [PERSON] станом на 14.11.2022 становить - 100 287,67 грн - заборгованість за кредитом, 50 236,53 грн - заборгованість нарахованих процентів за договором. Ця ж особова картка підтверджує, що [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе обов`язки за кредитним договором та у встановлені строки, передбачені графіком місячних платежів, кредит не сплачував. Поручителями [PERSON] за кредитним договором є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується договорами поруки № 219, № 219-1, № 219-2, всі від 16.11.2020, згідно з якими останні взяли на себе обов`язок відповідати за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №219 від 16.11.2020 (а.с. 15- 17). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу належного виконання умов кредитного договору та договорів поруки. ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частинами 1, 3 статті 12 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог п. 3.1.1 Кредитного договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит, проте своєчасно не повертає його та не сплачує проценти за його користування, як цього вимагають умови договору та передбачено у графіку розрахунків, у зв`язку з чим допустив вищезазначену заборгованість. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] будучи ознайомленим з умовами кредитування, істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно відповідно до графіку погашати заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими і заявлений позов підлягає задоволенню в цій частині, а сума заборгованості по кредитному договору №219 від 16.11.2020 в розмірі 150\~524,20 грн, з яких: 100\~287,67 грн - заборгованість за кредитом, 50\~236,53 грн - заборгованість нарахованих процентів, підлягає стягненню з відповідача, як позичальника, на корить позивача. Однак, оскільки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] як поручителі, то вищевказану суму боргу на підставі ч. 1 ст. 554 ЦК України слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Щодо позовної вимоги про нарахування 3% річних до моменту виконання судового рішення, суд вважає за потрібне зазначити таке. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З позовної заяви КС "Тайстра" вбачається, що позивач просить про\~нарахування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня ухвалення рішення по справі до моменту виконання рішення суду у повному обсязі, тобто про стягнення на майбутнє. Відповідно до диспозитивних положень ч. 10 ст. 265 ЦПК суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Отже, встановлення подальшого нарахування відсотків або пені є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи обставини справи, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, а також те, що позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для встановлення подальших нарахувань відсотків до виконання рішення суду, а тому, в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. V. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1202 (а.с. 4). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір по 620,25 грн (2\~481,00/4 = 620,25) з кожного. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 141 ЦПК України та

Outcome: partial