Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що 8 вересня 2016 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що 08.09.2016 року складено відповідний актовий запис №1633. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що відповідач почав зловживати наркотичними засобами, внаслідок чого у сім`ї розпочались сварки. В ході сварок декілька разів чоловік підняв на позивачку руку в присутності доньок. Крім того, стало відомо, що досить тривалий час відповідач зраджував та від зради має позашлюбну дитину 2022 року народження. З того часу відповідач вів розгульне життя, додому приходив рідко. Сторони не проживаємо разом, тобто фактично сім`я перестала існувати. вони не ведуть спільний побут, спільних дітей забезпечує та виховує позивачка самотужки. Збереження сім`ї суперечить її інтересам та інтересам дітей, оскільки своєю поведінкою та залежністю від наркотичних засобів він подає поганий приклад дітям. На примирення не згодна, втратили почуття любові та поваги один до одного, що унеможливлює подальше спільне життя. \~ \~ \~ \~ Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання справу слухати у її відсутність на позовних вимогах наполягає, просила розірвати шлюб, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату та час повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомляв, заяв клопотань не надавав, відзив на позов не подавав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ухвали суду від 06.12.2022 року судом поставлено про заочний розгляд даної справи. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що відповідач почав зловживати наркотичними засобами, внаслідок чого у сім`ї розпочались сварки. В ході сварок декілька разів чоловік підняв на позивачку руку в присутності доньок. Крім того, стало відомо, що досить тривалий час відповідач зраджував та від зради має позашлюбну дитину 2022 року народження. З того часу відповідач вів розгульне життя, додому приходив рідко. Сторони не проживаємо разом, тобто фактично сім`я перестала існувати. вони не ведуть спільний побут, спільних дітей забезпечує та виховує позивачка самотужки. Збереження сім`ї суперечить її інтересам та інтересам дітей, оскільки своєю поведінкою та залежністю від наркотичних засобів він подає поганий приклад дітям. На примирення не згодна, втратили почуття любові та поваги один до одного, що унеможливлює подальше спільне життя. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно п. 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Обставини, на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved