Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05 жовтня 2022 року до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 22 грудня 2015 року по 13 квітня 2021 року позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2021 року розірвано. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 27 липня 2021 року до досягнення дітьми повноліття. 19 жовтня 2021 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, на підставі якого постановою відповідної виконавчої служби від 08 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження №673479360. Вказує, що відповідач не сплачував аліментів у строки та розмірі, визначеному судом, - лише тричі вніс платежі: в жовтні 2021 року - 5018,09 грн., в листопаді 2021 року - 1000 грн. , в грудні 2021 року - 6010,05 грн. У зв`язку з цим за період з 27 липня 2021 року по 31 серпня 2022 року виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 40491,34 грн. Внаслідок невиконання зобов`язань, для відповідача настає відповідальність у вигляді нарахування пені в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, який за період з 01 серпня 2021 року по 23 вересня 2022 року становить 91 242,50 грн. Вказуючи на те, що пеня не може становити більше 100% заборгованості, просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 40491,34 грн. У відповіді на відзив зазначила, що необізнаність відповідача щодо часу, з якого починають стягуватись аліменти за рішенням суду не можуть братись до уваги, оскільки незнання закону не спростовує зобов`язань та відповідальності відповідача за їх невиконання, а утримання дітей є прямим обов`язком відповідача, як батька, без відповідного рішення суду. Розрахунок заборгованості від 14 листопада 2022 року, в якому зазначено відомості про внесення платежів у лютому, березні та червні 2022 року, не відповідають платежам зазначеним у розрахунку від 31 серпня 2022 року, окремих платіжних доручень про перерахування платежів у зазначені місяці відповідачем не надано. Вважає, що розрахунок пені, наданий нею, здійснений у відповідності до правил розрахунку, який регламентовано Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2022 року у справі №496/2457/19 та становить 91242,50 грн., що виникла за період прострочення аліментних платежів з 01 серпня 2021 року по 23 вересня 2022 року. Оскільки пеня не може становити більше 100 % заборгованості, стягненню підлягає пеня у сумі заборгованості, а саме: 40491,34 грн. Зазначає, що перерахування відповідачем коштів на погашення заборгованості по аліментах немає ніякого впливу та значення для обрахування розміру пені, що виникла в період з 27 липня 2021 року по 31 серпня 2022 року. При цьому, кошти, сплачені відповідачем на погашення заборгованості, вона ще не отримала. В діях відповідача є умисна вина по невиконанню судового рішення про стягнення аліментів, оскільки відповідачу достовірно відомо про постановлення судового рішення та заведення виконавчого провадження. Наведені відповідачем обставини, а саме: воєнний стан, відсутність роботи та наявність на його утриманні дружини не підтверджують відсутності вини відповідача, оскільки заборгованість по аліментах виникла у липні 2021 року до початку повномасштабного вторгнення, що вказує на стабільну умисну поведінку відповідача, яка не залежить від таких факторів як відсутність роботи та введення воєнного стану. Відповідач не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів для сплати аліментів і забезпечення своїх дітей. Рівень утримання, який надає відповідач своїй дружині, що підтверджується скріншотами з інстаграму про спільний відпочинок, свідчить про його спроможність виконувати рішення суду та сплачувати на утримання двох неповнолітніх дітей 4000 грн. щомісячно. Вважає, що відсутні підстави для застосування ч.2 ст.196 СК України, оскільки відповідачем не надано доказів відсутності фінансової спроможності сплачувати аліменти на дітей вчасно та в повному обсязі. Крім того, зменшення пені до 5000 грн. не відповідатиме інтересам дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в ньому. Просила суд врахувати, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, хоча мав таку можливість, що підтверджується скріншотами з інстаграму про його відпочинок з дружиною. Крім того, відповідач не вживав усіх заходів для пошуку будь-якої роботи, а не лише в сфері послуг, у якій спеціалізується. Зазначила, що весь тягар по утриманню дітей було покладено на позивачку, заперечила проти зменшення розміру пені, просила позов задовольнити. Позиція сторони відповідача Відповідач [PERSON] у письмовому відзиві на позов позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими. Зазначив, що справа про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей розглядалася без його участі, на підставі, поданої ним заяви. Він вважав, що нарахування аліментів здійснюватиметься після набрання рішенням суду від 15 вересня 2021 року, законної сили, тому перший платіж сплатив в жовтні 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем, платежі зі сплати аліментів здійснювались не щомісячно, оскільки в 2021 році він мав сплатити 20519,48 грн., з яких сплатив 12028,14 грн., тому борг з липня по грудень 2021 року складає 8491,34 грн. Аналогічно в 2022 році по серпень мало бути сплачено 32000 грн., а боржник оплатив 10150,76 грн., відтак борг з січня по серпень 2022 року складає 21849,24 грн. Таким чином, борг з липня 2021 року по серпень 2022 року складає 30340,58. Станом на 14 листопада 2022 року у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а є переплата в розмірі 159,42 грн. Просить врахувати відсутність його вини в частині неналежної сплати аліментів, починаючи з 01 березня 2022 року у зв`язку з відсутністю прибутку, пов`язаного з введенням на території України воєнного стану, внаслідок чого з 01 березня 2022 року по 10 листопада 2022 року він перебував у відпустці за власний рахунок. Також він утримує дружину, яка перебуває на 7 місяці вагітності. З метою погашення заборгованості зі сплати аліментів, він отримав грошові кошти в борг у родичів та друзів, що також покладає на нього додатковий тягар по їх поверненню. Враховуючи, що після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності, вважає, що розмір пені в сумі 5000 грн. є доцільним та достатнім для його майнової відповідальності, оскільки розмір 30340,58 грн. є значним тягарем для нього, станом на день розгляду справи він належним чином виконує рішення суду зі сплати аліментів, тому вважає, що слід виходити із його реальної матеріальної можливості виконати рішення суду, що відповідатиме інтересам дітей. За наведених обставин, просить задовольнити позов частково, стягнувши з нього пеню в розмірі 5000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, з підстав викладених у запереченні. Вказуючи на те, що відповідач не мав заробітку під час загального карантину та у зв`язку із введенням воєнного стану, оскільки сфера послуг, у якій він працює не була в попиті, тому відповідач не міг вчасно сплачувати аліменти. На даний час відповідач позичив гроші та повністю погасив заборгованість по аліментах, а тому щоб не заганяти його у скрутне матеріальне становище, просила зменшити розмір пені по аліментах, стягнувши з нього пеню в сумі 5000 грн. Просила врахувати, що скріншоти з інстаграму не є належним доказом, це лише картинка, по якій не можна встановити, що відповідач є заможною особою, крім того це не є доказом, що саме відповідач витрачав власні кошти, можливо це були кошти його дружини. Підтвердила, що на даний час дружина відповідача перебуває в стані вагітності, він її утримує. Зазначила, що відповідач під час карантину та введення воєнного стану намагався знайти роботу в сфері послуг, у якій він спеціалізується, однак це не дало позитивного результату, іншу роботу в іншій сфері він не шукав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відповідно до п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 03 листопада 2022 року, яке відкладено на 23 листопада 2022 року за клопотанням відповідача з метою надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та залучення представника. 17 листопада 2022 року представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позов з додатками. 23 листопада 2022 року розгляд справи відкладено на 05 грудня 2022 року за клопотанням представника позивача [PERSON] для надання можливості підготувати відповідь на відзив. 02 грудня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив з додатками. Розгляд справи відкладено на 14 грудня 2022 року у зв`язку з неможливістю проведення судового засідання в режимі відеоконференції за відсутності електропостачання у приміщенні суду. 05 та 12 грудня 2022 року представник відповідача [PERSON] направила до суду клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 12 листопада 2022 року судове засідання ухвалено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представників сторін [PERSON] та [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 22 грудня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження дітей. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2021 року, яке набрало законної сили 13 квітня 2021 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021року, яке набрало законної сили 19 жовтня 2021 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утриманні малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з 27 липня 2021 року до досягнення дітьми повноліття. Виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. На виконання рішення суду, 19 жовтня 2021 року видано виконавчий лист. Постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 08 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження №67347930 з виконання вищевказаного виконавчого листа. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №67347930 за період з 27 липня 2021 року по 31 серпня 2022 року [PERSON] має заборгованість в сумі 40491,34 грн. За вказаний період боржник тричі здійснював платежі, а саме: в жовтні 2021 року в сумі 5018,09 грн., в листопаді 2021 року 1000 грн., в грудні 2021 року - 6010,05 грн. Згідно розрахунку заборгованості, виконаного державним виконавцем станом на 14 листопада 2022 року, відповідач у 2022 році здійснив шість платежів зі сплати аліментів, зокрема: в лютому в сумі 5025,13 грн., в березні в сумі 2512,56 грн., в червні в сумі 2613,07 грн., у вересні - 4000 грн., в жовтні - 4500 грн., в листопаді 34000 грн. Станом на 14 листопада 2022 року у [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті аліментів, переплата складає 159,42 грн. 10 липня 2021 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 липня 2021 року. Згідно довідки, виданої 15 листопада 2022 року ФОП [PERSON] , відповідач [PERSON] з 13 листопада 2018 року по 10 листопада 2022 року працював у ФОП [PERSON] на посаді масажиста спортивного. В січні та лютому 2022 року йому нараховано заробітну плату в сумі 6600 грн., тому загальна сума доходу за вказаний період становить 13200 грн. З 01 березня 2022 року по 10 листопада 2022 року перебував у відпустці за власний рахунок на період карантину. Згідно квитанцій, наданих відповідачем [PERSON] , ним було здійснено платежі зі сплати аліментів, зокрема: 06 жовтня 2021 року в сумі 3992 грн, 23 жовтня 2021 року в сумі 991 грн, 17 листопада 2021 року в сумі 993 грн, 03 грудня 2021 року в сумі 2010,05 грн., 30 грудня 2021 року в сумі 4020,10 грн., 15 лютого 2022 року в сумі 5025,13 горн., 29 березня 2022 року в сумі 2512,56 грн., 23 червня 2022 року в сумі 2613,07 грн., 01 вересня 2022 року в сумі 4000 грн. та 28 жовтня 2022 року в сумі 4500 грн. Згідно квитанцій, наданих позивачкою, підтверджується здійснення нею витрат на дітей, зокрема на оплату навчання в дошкільному навчальному закладі №10 «Михайлик», гуртка «Пізнайко», придбання товарів для розвитку дітей. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною другою статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц. При обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19.01.2022р. у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України. Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Згідно з частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Предметом спору у справі є стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з часу винесення рішення про стягнення аліментів 15 вересня 2021 року по 23 вересня 2022 року. Судом встановлено, що [PERSON] станом на 31 серпня 2022 року мав заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла з часу звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів - 27 липня 2021 року, у розмірі 30362,57 грн., що підтверджується розрахунками державного виконавця, з урахуванням часткової сплати аліментів відповідачем, що підтверджується квитанціями наданими суду: від 06 жовтня 2021 року в сумі 3992 грн, від 23 жовтня 2021 року в сумі 991 грн, від 17 листопада 2021 року в сумі 993 грн, від 03 грудня 2021 року в сумі 2010,05 грн., від 30 грудня 2021 року в сумі 4020,10 грн., від 15 лютого 2022 року в сумі 5025,13 грн., від 29 березня 2022 року в сумі 2512,56 грн., від 23 червня 2022 року в сумі 2613,07 грн. Суд зауважує, що рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року, яким стягнуто з відповідача аліменти, підлягало негайному виконанню в межах платежу за один місяць, що складає суму 4000 грн. Станом на час набрання вказаним рішенням законної сили - 19 жовтня 2021 року у відповідача виник обов`язок по сплаті аліментів, розрахованих, починаючи з 27 липня 2021 року, що складає суму 8519,48 грн, та обов`язок по сплаті майбутніх щомісячних платежів в сумі по 4000 грн. Отже, станом на 23 вересня 2022 року розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів, з урахуванням часткової сплати, становить 30362,57 грн. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку станом на 14 листопада 2022 року, з урахуванням квитанцій про часткову сплату аліментів відповідачем від 06 жовтня 2021 року в сумі 3992 грн, від 23 жовтня 2021 року в сумі 991 грн, від 17 листопада 2021 року в сумі 993 грн, від 03 грудня 2021 року в сумі 2010,05 грн., від 30 грудня 2021 року в сумі 4020,10 грн., від 15 лютого 2022 року в сумі 5025,13 грн., від 29 березня 2022 року в сумі 2512,56 грн., від 23 червня 2022 року в сумі 2613,07 грн. Так у вересні 2021 року нараховані аліменти 4000 грн. - в межах платежу за один місяць, які підлягали негайному стягненню, зараховано 3992 грн. з платежу 3992 грн. від 06.10.2021р, прострочено 5 днів (01.10.2021-05.10.2021). Пеня: 1%*5*4 000 =200 грн. Зараховано 8 грн. з платежу 991 грн. від 23.10.2021р. Прострочено 17 днів (06.10.2021-22.10.2021) Пеня: 1%*17*8,00=1,36 грн. Загальна сума пені - 200 +1,36 =201,36 грн. У жовтні 2021 року нараховані аліменти: 8519,48 грн. - починаючи з 27 липня 2021 року, з дати звернення з позовом про стягнення аліментів, зараховано 983 грн. з платежу 991 грн. від 23.10.2021р, прострочено 0 днів. Пеня: 1%*0*0,00=0,00 грн. Зараховано 993 грн. з платежу 993 грн.від 17.11.2021р., прострочено 16 днів (01.11.2021-16.11.2021). Пеня: 1%*16*7 536,48=1205,84грн., зараховано 2010,05 грн. з платежу 2010,05 грн. від 03.12.2021р., прострочено 16 днів (17.11.2021-02.12.2021). Пеня: 1%*16*6543,48=1046,96 грн. Зараховано 4020,10 грн. з платежу 4020,10 грн. від 30.12.2021 р., прострочено 27 днів (03.12.2021-29.12.2021). Пеня: 1%*27*4 533,43=1 224,03 грн. Зараховано 513,33 грн. з платежу 5025,13 грн. від 15.02.2022р., прострочено 47 днів (30.12.2021-14.02.2022). Пеня: 1%*47*513,33=241,27 грн. Загальна сума пені 0,00 +1205,84 +1046,96 +1 224,03 +241,27 =3718,10 грн. У листопаді 2021 р. нараховані аліменти: 4000 грн., зараховано 4 000 грн. з платежу 5025,13 грн. від 15.02.2022 р., прострочено 76 днів (01.12.2021-14.02.2022) Пеня: 1%*76*4 000,00=3040,00 грн. У грудні 2021 р. нараховані аліменти: 4000 грн., зараховано 511,80 грн. з платежу 5025,13 грн. від 15.02.2022 р., прострочено 45 днів (01.01.2022-14.02.2022). Пеня: 1%*45*4 000,00=1800 грн. Зараховано 2512,56 грн. з платежу 2512,56 грн. від 29.03.2022 р., прострочено 42 дні (15.02.2022-28.03.2022). Пеня: 1%*42*3 488,20=1465,04 грн. Зараховано 975,64 грн. з платежу 2613,07 грн. від 23.06.2022р., прострочено 86 днів (29.03.2022-22.06.2022) Пеня: 1%*86*975,64=839,05 грн. Загальна сума пені 1800 +1465,04 +839,05 =4104,09 грн. У січні 2022 р. нараховані аліменти: 4000 грн., зараховано 1637,43 грн. з платежу 2613,07 грн. від 23.06.2022 р., прострочено 142 дні (01.02.2022-22.06.2022) Пеня: 1%*142*4 000,00=5680грн Інші платежі відсутні, прострочено 93 дні (23.06.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*93*2 362,57=2197,19 грн. Загальна сума пені 5 680+2 197,19 =7877,19 грн. У лютому 2022 р. нараховані аліменти: 4000 грн. Платежі відсутні, прострочено 207 днів (01.03.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*207*4 000=8280 грн. У березні 2022 р. нараховані аліменти: 4000 грн. Платежі відсутні, прострочено 176 днів (01.04.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*176*4 000=7040 грн. У квітні 2022 р нараховані аліменти: 4000 грн. Платежі відсутні, прострочено 146 днів (01.05.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*146*4 000=5 840грн. У травні 2022 р. нараховані аліменти: 4000 грн. Платежі відсутні, прострочено 115 днів (01.06.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*115*4 000 =4 600 грн. У червні 2022 р. нараховані аліменти: 4000грн. Платежі відсутні, прострочено 85 днів (01.07.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*85*4 000 =3400 грн. У липні 2022 р. нараховані аліменти: 4000грн. Платежі відсутні, прострочено 54 дні (01.08.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*54*4 000 =2 160 грн. У серпні 2022 р. нараховані аліменти: 4000грн. Платежі відсутні, прострочено 23 дні (01.09.2022-23.09.2022) Пеня: 1%*23*4 000,00=920 грн. Згідно вказаного розрахунку загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 15 вересня 2021 року по 23 вересня 2022 року складає: 201,36 + 3 718,10 + 3 040 + 4104,09 + 7877,19 + 8280 + 7040 + 5840 + 4600 + 3400 + 2160+ 920 = 51180,74 грн. Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20.07.2020 Верховний Суду. Відповідно до висновків Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 по справі 661/905/19 «ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Отже, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У Сімейному кодексу України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. В такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Однак відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини. Твердження сторони відповідача про те, що відповідач тривалий час не мав заробітку у зв`язку з карантином та запровадженням воєнного стану не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Так, карантин та воєнний стан є тими причинами, які мали об`єктивний вплив на все населення України, в т.ч. на матеріальний стан позивачки, а не лише на відповідача. Суд зауважує, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для її повноцінного розвитку, вони належать дитині, а тому їх сплата повинна здійснюватися своєчасно та у встановленому розмірі. Перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати, не сплачуючи аліменти на утримання дітей, та, не надаючи їм іншої допомоги, відповідач тим самим переклав обов`язок по утриманню дітей на позивачку. Відповідачем не надано доказів, що він як батько двох малолітніх дітей, перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати, вживав заходів щодо працевлаштування чи отримання доходу в іншій сфері, ніж надання послуг (масажиста спортивного), для того, щоб своєчасно сплачувати аліменти на утримання дітей, тим самим сприяти їх гармонійному фізичному, духовному та моральному розвитку, здобуттю освіти, створенню належних умов для розвитку їх природних здібностей, адже предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Отже доказів відсутності вини відповідача у його бездіяльності щодо несвоєчасної сплати аліментів стороною відповідача суду не надано. Суд зазначає, що загальна сума заборгованості за аліменти складає 30362,57 грн. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що розмір пені перевищує розмір заборгованості, стягненню підлягає пеня у розмірі такої заборгованості, тобто 30362,57 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: partial