Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

31.05.2022 року [PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 27106,78 грн.. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що з 01.10.2018 року працювала на посаді головного бухгалтера в ТОВ «Дніпрорегіонгаз». Звільнена з Товариства 04.03.2021 року наказом №188-к від 04.03.2021 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. При звільнені, в порушення вимог ст..116 КЗпП, відповідачем не виплачена їй сума нарахованої компенсації відпустки у розмірі 33673,02 грн., яка з вирахуванням податку становить 27106,78 грн. (33673,02 19,5 %). Неодноразові звернення до відповідача щодо виплати заборгованості по заробітній платі виявилися безрезультатними, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Позивачем надана суду письмова заява про задоволення позовних вимоги у повному обсязі та розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] , належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності або відкладення розгляду справи суду не надав. В судовому засіданні, яке відбулося 17.11.2022 року, останній заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , обґрунтувавши це тим, що сума компенсації за відпустку позивачці [PERSON] була виплачена попереднім керівництвом Товариства. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом №160-к від 01.10.2018 року [PERSON] прийнято на посаду головного бухгалтера ТОВ «Дніпрорегіонгаз», а Наказом №188-к від 04.03.2021 року звільнено за згодою сторін на підставі ст..36 п.1 КЗпП України. Згідно розрахункового листка за березень 2021 року головному бухгалтеру [PERSON] (табельний номер 0000000713) нараховано дохід у сумі 37287,05 грн., в тому числі компенсацію за 53 дні відпустки, яка складає 33673,02 грн.. Нарахований дохід за березень 2021 року, з урахуванням боргу за підприємством на початок місяця у сумі 20499,99 грн., утримань військового збору і НДФЛ за березень 2021 року у сумі 7270,98 грн., у розрахунковому листі відображений як борг за підприємством на кінець місяця у розмірі 50516,06 грн.. Довідкою ТОВ «Дніпрорегіонгаз», за підписом директора Савченка О.Г., підтверджується, що [PERSON] працюючи на посаді головного бухгалтера з 01.10.2018 року по 04.03.2021 року у березні 2021 року отримала дохід у розмірі 37287,05 грн., з яких утримань - 7270,98 грн., до виплати - 30016,07 грн.. В наданому суду відповідачем розрахунковому листку за квітень 2021 року головному бухгалтеру [PERSON] (табельний номер [NUMBER] ) сплачено борг у сумі 50516,06 грн.. Однак, в наданій суду ТОВ «Дніпрорегіонгаз» Довідці виплаченої заробітної плати [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 22.06.2021 року сума заборгованості за компенсацію відпустки відсутня. Невиплати компенсації відпустки підтверджується і наданою суду позивачем [PERSON] випискою АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку, на який вона отримувала заробітну плату від ТОВ «Дніпрорегіонгаз». Тобто позивачем підтверджено, а відповідачем не спростовано належними доказами, що перед [PERSON] у ТОВ «Дніпрорегіонгаз» мається заборгованість по компенсації за відпустку у сумі 33673,02 грн.. Відповідно до ч.1 ст.24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини шостої тієї ж статті своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Частиною 1 статті 47\~КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того судом враховується, що згідно із підпунктом 164.2.1 п.164.2 ст.164\~Податкового кодексу\~України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до підпункту 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України, податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст.167 цього Кодексу. Таким чином, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді заробітної плати. Відповідно до абзацу 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Враховуючи те, що сума нарахованої, але невиплаченої заробітної плати [PERSON] з боку ТОВ «Дніпрорегіонгаз» за компенсацію 53 днів відпустки становить 33673,02 грн., розмір цієї суми підтверджено позивачем, а відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що компенсація за відпустку не була виплачена позивачу при звільненні, то дана сума підлягає стягненню з відповідача, з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов [PERSON] задовольняється у повному обсязі, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 992,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved