Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач, просить ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , право власності на 38/42 часток з 4/6 часток будинковолодіння [ADDRESS] , яке належало його матері [PERSON] , померлої [INFO] , та на 1/6 частку цього ж будинковолодіння, яке належало його брату, [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його брат, [PERSON] . [PERSON] на день своєї смерті проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані та проживали лише він із своєю сім`єю. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входять 1/6 частка будинковолодіння [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті їх батька, [PERSON] , однак не оформив свої спадкові права, та 21/42 часток з 4/6 часток цього будинку після смерті матері, яку він теж не оформив за собою. Дане спадкове майно збудоване їх батьками: [PERSON] та [PERSON] і належало їм на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Долинської міської ради 18.02.1985. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку із чим відкрилась спадщина до складу якого входила 1/2 частка цього будинковолодіння, яку порівно успадкували його діти - він і [PERSON] , та дружина [PERSON] (тобто по 1/3 з 1/2 , або по 1/6 частці спірного будинковолодіння). 07.12.1985 [PERSON] , підтвердила своє право власності на 1/2 частку спірного будинковолодіння, як рівну частку в спільному сумісному майні, набутому подружжям за час шлюбу. Отже, станом на 07.12.1985 будинковолодіння [ADDRESS] належало по 1/6 частці йому та [PERSON] , а їх матері [PERSON] - 4/6 часток, [INFO] померла [PERSON] . У зв`язку з її смертю відкрилась спадщина на належну їй 4/6 часток будинковолодіння [ADDRESS] . Єдиними спадкоємцями її майна, які прийняли спадщину були її діти - він та [PERSON] .При цьому [PERSON] , який помер [INFO] , також прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований на день смерті з нею у спадковому будинку та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, про що свідчить записи у Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають від 31.01.1995 , але належним чином не оформив за собою свої спадкові права, оскільки мав погане здоров`я та невдовзі помер. Інші спадкоємці майна [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину в установленому порядку та визначений законодавцем строк не прийняли. Батьки відповідачів [PERSON] - [PERSON] , та [PERSON] - [PERSON] померли до відкриття спадщини. Отже єдиними спадкоємцями майна їх матері [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки проживали і були зареєстрованими із нею на день її смерті, а також вступили в управління і володіння спадковим майном були її сини - він та [PERSON] , який помер [INFO] . Видане державним нотаріусом Долинської міської нотаріальної контори Белей Е.І. 21.02.2009 свідоцтво про право на спадщину за законом підтверджує належним чином прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] , однак вказана частка 4/42 зумовлена тим, що його сестра [PERSON] постійно в усні формі зі скандалами застерігала нотаріуса про те, що у спадкодавця [PERSON] було семеро дітей і всі вони (за винятком його та [PERSON] ) хоч і у встановленому порядку спадщину не прийняли, однак будуть звертатись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Оскільки він наполягав на видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , то державним нотаріусом йому видано свідоцтво на безспірні 4/42 часток спадкового майна матері. Слід також відзначити, що у самому ж свідоцтві зазначено, що на інших 38/42 часток спадкового майна свідоцтво не видано та за більш як 12 років не видавалось. Таким чином на сьогоднішній день він оформив за собою право власності на 1/6 частку спірного будинковолодіння після смерті батька [PERSON] , та 4/42 часток з 4/6 часток цього ж будинковолодіння після смерті матері [PERSON] , залишається ще неоформленими 38/42 частки після смерті матері [PERSON] , з яких 17/42 за ним, 21/42 за [PERSON] який помер [INFO] . За таких обстави є всі належні підстави визнати за ним право власності на 38/42 часток належного його матері [PERSON] спадкового майна до складу якого входить 4/6 часток будинковолодіння, яке складається із житлового цегляного будинку, житловою площею 61,9 кв.м., стайні, хвіртки, воріт та огорожі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Як уже зазначалось, [INFO] помер [PERSON] . Смерть брата була для нього та його сім`ї великим тягарем, оскільки у нього, а ні дружини, а ні дітей не було. Тому всі обов`язки щодо його поховання лягли на нього. Останні місяці перед смертю [PERSON] мав вкрай погане здоров`я, у нього були відсутні будь-які доходи, оскільки роботи він після смерті матері так і не знайшов, а тому він змушений був його всіляко матеріально підтримувати, у тому числі надавав кошти на ліки, їжу та одяг. Зважаючи на це, брат не мав матеріальної змоги оформити за собою спадщину, як після смерті батька, так і після смерті матері. Таке скрутне матеріальне становище також призвело до того, що після смерті брата він був змушений погасити шалену, як для нього, батька трьох дітей, заборгованість на спожитий газ та електроенергію, яка складала більш як 5000 тисяч гривень. Спадщину після смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] , в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України він прийняв, оскільки він є єдиний спадкоємець за законом, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, що підтверджується Будинковою книгою та витягом №4290 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, що виданий Долинською міською радою 22.04.2021. Також після смерті брата [PERSON] , він вступив в управління та володіння спадковим майном, сплачує комунальні послуги, садив та доглядає за садом, косить траву, ремонтує огорожу, у 2012 році замінив частину вікон на металопластикові. Водночас він повноцінно не може розпоряджатись спадковим майном, зокрема перекрити дах, який тече та усунути усі наслідки від протікання, оскільки ще належним чином не оформив за собою спадкові права. 22.04.2021 він звернувся до приватного нотаріус Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я померлого. У зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів [PERSON] , який помер [INFO] , на належне йому спадкове майно, оскільки він хоч і прийняв спадщину, однак належним чином не оформив за собою свої спадкові права на вищевказані частки будинковолодіння, у позасудовому порядку він не має можливості визнати за собою право власності на це спадкове майно, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи те, що 17/42 часток із 4/6 часток спірного будинковолодіння, що належало його мамі, він не оформив за собою належним чином, а також 21/42 часток із 4/6 цього ж будинковолодіння успадковано його братом [PERSON] , після смерті матері, та 1/6 частку вказаного будинковолодіння після смерті батька, а також те, що він є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно та прийняв спадщину, проживаючи разом із спадкодавцями на час їхньої смерті, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, інших спадкоємців, які б мали право на спадщину та прийняли спадщину немає, а в позасудовому порядку не може оформити спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, оскільки у встановленому порядку не оформив свої спадкові права після смерті матері та батька, тому є достатні підстави, щоб визнати за ним право власності на 38/42 часток з 4/6 часток, та 1/6 частку будинковолодіння [ADDRESS] (а.с. 1-3 т.1). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/874/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Призначено підготовче судове засідання. У вказаній ухвалі визначено відповідачам п"ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено відповідачам, що згідно ст. 193 ЦПК України, вони мають право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.35 т.1). Відповідачка [PERSON] скористалася своїм правом на відзив, подавши його до суду, в якому зазначила, що вимога позивача не може бути задоволена, а обставини викладені в позовній заяві, не відповідають обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства України виходячи з наступного. Позивач вказав, що на даний час він являється єдиним спадкоємцем будинковолодіння [ADDRESS] , так як на час смерті батька - [PERSON] , 1\\2 частку зазначеного будинковолодіння в розмірі 1/6 частки кожен успадкували: він, мати - [PERSON] і брат [PERSON] , які безпосередньо прийняли спадщину, так як на час смерті батька були зареєстровані у спадковому будинковолодінні. Він та мати звернулись до нотаріуса і документально оформили свої частки, а брат - [PERSON] не оформив свою частку. Так як [INFO] мати - [PERSON] , а [INFO] брат [PERSON] померли він , як особа, яка була зареєстрована за місцем розташування спадкового майна, будинковолодіння [ADDRESS] прийняв спадщину, інші спадкоємці першої черги - [PERSON] , [PERSON] , вона, [PERSON] , та діти померлих братів [PERSON] і [PERSON] не звернулись до нотаріуса з заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, а отже втратили це право. Однак твердження позивача є помилковим, так як він не надав суду належні та допустимі докази його реєстрації в будинковолодінні [ADDRESS] , на час відкриття спадщини за померлими матір`ю і братом, якими являються довідка про місце реєстрації позивача на час відкриття спадщини, внесені в паспорт відповідні записи про реєстрацію, листки вибуття та прибуття тощо. На час смерті батька, [INFO] в будинковолодіння [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] , яка відповідно до діючого законодавства рахується такою що прийняла спадщину і може в любий час звернутись до нотаріуса для оформлення своєї 1/4 частки. Крім цього, вона та брат [PERSON] мають намір звернутись до Долинського районного суду з позовом про поновлення терміну для прийняття спадщини по смерті матері та брата [PERSON] , так як встановлений законом 6-ти місячний строк звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ними був пропущений з поважних причин. Викладеними обставинами доведена повна необґрунтованість позовної заяви позивача (а.с.64-66т.1). Представник позивача [PERSON] - адвокат Бургарт Т.І. (ордер серії АТ №1014030 а.с.77т.1), на електронну адресу суду направила відповідь на відзив, в якому зазначила, що вважає викладені відповідчкою [PERSON] заперечення проти позовних вимог необгрунтованими та такими, що не підтверджуються жодними доказами, а наведені в обґрунтування обставини такими, що не стосуються предмету позову та жодним чином не спростовують підстав позовних вимог. Позивач обгрунтовує позовні вимоги перш за все тими обставинами, що на день подачі позову він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своїх матері [PERSON] та брата [PERSON] . Враховуючи те, що інші спадкоємці за законом своє право впродовж 21 року з дня смерті матері та 15 років з дня смерті брата не реалізували, позивач просить визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Відповідачка [PERSON] у відзиві на позов вказані доводи позивача не тільки не спростувала, а навпаки, частково підтвердила. Зокрема, відповідачка зазначила, що ні вона сама, ні брат [PERSON] , заяви про вступ у спадщину у встановлений законом термін до нотаріуса не подали. Разом з тим, у зв`язку з розглядом цієї справи судом мають намір звернутися з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини до суду (через 21 рік з дня відкриття спадщини після смерті матері). Просить суд вказані аргументи відповідачки оцінити критично та врахувати, що наміри та бажання відповідачів вчинити певні дії в майбутньому не можуть бути покладені в основу й рішення, оскільки це суперечить вимозі щодо обгрунтованості рішення суду. Рішення суду може грунтуватися тільки на тих обставинах, які можуть бути підтверджені доказами, що були досліджені в судовому засіданні. Разом з тим наміри відповідачів звернутися до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини не є юридичним фактом, та не створюють правових наслідків для учасників спірних правовідносин. Зважаючи на вказане, наміри на майбутнє не можуть вважатися обставинами, що є підставою заперечень проти позову, оскільки станом на час розгляду вказаного позову відповідачі не мають жодних спадкових прав на майно, що є предметом позову і не можливо дослідити, чи будуть поновлені такі права відповідачів рішенням у випадку звернення їх до суду. Іншим аргументом заперечення проти позову відповідачка вказує факт реєстрації [PERSON] місцем проживання батьків на час смерті батька. Наведені відповідачкою обставини щодо реєстрації на час смерті батька у будинку, що входить до складу спадщини, [PERSON] не мають жодного відношення до предмету спору, оскільки спадщина, що відкрилася після його смерті (1/2 спірного будинку), була повністю успадкована його дружиною (1/6) та синами [PERSON] (Позивачем) (1/6) та [PERSON] (1/6). Вказані обставини підтверджуються доказами, долученими до позовної заяви, які відповідачами не спростовані, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Крім цього, відповідачкою не надано доказів прописки [PERSON] у будинку на день смерті батька. Долучені копія паспорта з відміткою про прописку від 24.06.1983 та копія листка вибуття - прибуття від 13.08.1982 стосуються подій, що відбувалися у 1982 - 1983 роках (через 2 роки після смерті батька). Відтак, ці обставини не мають жодного відношення до спадкування. Оскільки предметом спору є право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, то в предмет доказування входять, власне, обставини, які стосуються права позивача на спадкування частини спадкового майна, що відкрилася після смерті матері та спадкового майна, що відкрилося після смерті брата, а також наявності та обсягу спадкових прав інших спадкоємців за законом. Обставини щодо реєстрації місця проживання спадкоємців за законом в розрізі спірних правовідносин мають значення виключно станом на момент відкриття спадщини, зокрема станом [INFO] (день смерті матері) та станом на [INFO] (день смерті брата). Враховуючи те, що події виписки [PERSON] з батьківського будинку у 1982 році та прописки її у місті Львові у 1983 році не містять інформації щодо предмета доказування, просить суд визнати долучені до відзиву на позов докази неналежними. Крім цього, відповідачка [PERSON] , долучаючи до позову листок прибуття - вибуття на ім`я [PERSON] від 13.08.1982 , не повідомила суд про спосіб та порядок отримання нею цього доказу. Враховуючи те, що листок прибуття - вибуття (адресний листок) є документом, який перебуває у розпорядженні органів державної влади, відповідальних за реєстрацію місця проживання громадян, не надання відповідачкою [PERSON] доказів, якими можна підтвердити дотримання встановленого законом порядку під час отримання нею долученого доказу, ставить під сумнів його допустимість. У зв`язку з цим просить суд визнати долучений адресний листок недопустимим доказом. Не відповідають дійсності також і доводи відповідачки щодо неналежності доказів, якими підтверджується факт вступу позивача в спадщину після смерті матері та брата. Матеріалами, долученими до позовної заяви підтверджується, що позивач вступив у спадщину після смерті матері. Зокрема, позивачу 21.02.2009 державним нотаріусом видано свідоцтво про право па спадщину за законом на частку майна [PERSON] (матері), що свідчить, що позивач не тільки вступив у спадщину, але і оформив свої спадкові права на її частину. Крім цього, позивачем долучено довідку Долинської міської ради, яка підтверджує реєстрацію позивача у об`єкті спадкових прав та зняття з реєстрації його брата [PERSON] , прописаного за тією ж адресою на день смерті. У відзиві на позов відповідачка [PERSON] покликається також на те, що позивачем не надано належні та допустимі докази, які свідчать про його реєстрацію на час смерті брата [PERSON] у будинковолодінні, що є об`єктом спадкових прав. При цьому відповідачка зазначає, що такими доказами можуть бути тільки довідка про місце реєстрації позивача на час відкриття спадщини, внесені в паспорт записи про реєстрацію, листки прибуття - вибуття, тощо. Разом з тим, такі доводи відповідачки протирічать вимогам законодавства з огляду на таке. У п. 3.3 розділу 1 ч. II Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009 зазначається, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податкові страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, що підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому бунку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відтак, позивачем надано суду достовірні та допустимі докази вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті його брата [PERSON] , що відповідачами не спростовано. Іншими аргументами відповідачки є те, що позивач вказав, що є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та брата, а інші законні спадкоємці не звернулися у встановлений строк до нотаріуса та втратили право на спадщину. Однак і ці доводи безсумнівно спростовуються текстом позову, у якому детально зазначено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, а інші законні спадкоємці своїх спадкових прав не реалізували. З наведеного вбачається, що поданим відзивом відповідакач [PERSON] не спростувала жодної підстави позовних вимог, а навпаки, визнала наведені у позові обставини щодо не вжиття нею та іншим спадкоємцями за законом заходів для прийняття спадщини, до складу якої входить об`єкт спірних правовідносин, у встановлений строк. Свої заперечення проти позову відповідачка [PERSON] обґрунтовує неналежними та недопустимими доказами, які не можуть враховуватися при вирішенні спору. Відповідачі впродовж тривалого часу (більше 20 років) не вживали заходів для реалізації своїх спадкових прав, хоча їм було достеменно відомо про факти відкриття спадщини після смерті матері та брата (чого вони і не заперечують). Впродовж більш як 40 років з дня смерті батька, 20 - з дня смерті матері та 15 з дня смерті брата, які були власниками будинку, що є спадковим майном, жоден із 7 відповідачів жодного разу, в жодний спосіб не висловлював наміру поновити строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті їх батьків та брата. Навпаки, відповідачі не заперечували проти спадкування всього будинку позивачем, оскільки він є наймолодшим сином в сім`ї і батьки (згідно з місцевою традицією) розпорядилися залишити будинок саме йому, що було відомо всім братам та сестрам. Вказані обставини непрямо підтверджуються тим, що після смерті батька і до дня смерті матері (впродовж 20 років) ніхто з дітей (відповідачів) не претендував на спадкове майно, оскільки всім було відоме волевиявлення батьків. Ніхто цього не зробив і до дня подання позивачем позову (ще впродовж 21 року після смерті матері). Більше того, після звернення позивача до суду відповідачі [PERSON] та [PERSON] , подали заяви про те, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Так само відповідачі ніколи не цікавилися станом спадкового майна, покращеннями, що були необхідні в силу експлуатації будинку для його збереження впродовж всього цього часу, елементарно навіть комунальними послугами та не брали участі у цих витратах. В той же час позивач впродовж 20 років тільки власними зусиллями утримує спадкове майно, без жодної участі в цьому відповідачів (а.с.82-84 т.1). Відповідачка [PERSON] , подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначила, що , вона зазначила і акцентувала увагу суду по перше, на те, що позивач не надав жодного доказу того, що він був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] , що являється спадковим майном, що на протязі шести місяців по відкритті спадщини по смерті їх матері, [PERSON] , яка померла, [INFO] , вступив в управління чи володіння спадковим майном, чи подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини так і на час смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначена обставина не підтверджена ні копією паспорта на ім`я [PERSON] , ні долученою до матеріалів справи копією будинкової книжки, а ні іншим будь яким належним та допустимим доказом. Напроти в паспорті на ім`я [PERSON] є відмітка проте, що він зареєстрований в будинку [ADDRESS] 02.02.2018 . У свідоцтві про право на спадщину від 01.02.2009 , зазначено, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . У наданій суду копії будинкової книжки, на будинок [ADDRESS] , на сторінці 15, в третьому з верху рядку, є запис, в графі 3- Прізвище ім`я і по батькові, зазначено « [PERSON] », в графі 4- Коли і звідки прибув, зазначено - « [ADDRESS] » . Одночасно з цим слід відмітити, що в першому рядку цього листа будинкової книги в графі 3- Прізвище ім`я і по батькові, є запис « [PERSON] », а в графі 7 - Ким коли та на який строк видано паспорт, зазначено « Долинським РВ, [INFO] », тобто через двадцять днів після смерті [PERSON] . Таким чином у відповідності до ст.549 ЦК України від 1963 року, саме [PERSON] прийняв спадщину по смерті матері [PERSON] і проживав у зазначеному будинку до 19.12.2005 . Даний факт підтверджений самим позивачем в позовній заяві. "Брат ( [PERSON] ) не мав матеріальної змоги оформити за собою спадщину, як після смерті батька так і після смерті матері, таке складне матеріальне становище призвело до того, що після смерті брата він був змушений погасити шалену .... заборгованність за спожитий ним газ та електроенергію яка склала близько 5000 гривень." Наведеними доказами повністю спростовується твердження позивача, що на час смерті матері [PERSON] і брата [PERSON] позивач був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] , що він є єдиним спадкоємцем по смерті матері і брата, як і той факт, що він являється особою яка прийняла спадщину відповідно до ст.549 ЦК України 1963 і ч.3 ст.1268 ЦК України. Приймаючи до уваги цю обставини, вимоги позивача заявлені в позовній заяві являються безпідставними та незаконними. Позивачу як і іншим спадкоємцям, що являються у справі відповідачами, для прийняття спадщини за померлиою матір`ю слід дотриматись вимоги ст.550 ЦК України від 1963 , а відносно спадщини за братом [PERSON] , вимог ст.1272 ЦК України. Сам факт самовільного, попри її заперечення, [PERSON] , заселення [PERSON] в будинок [ADDRESS] в лютому 2018 року, свідчить тільки про те, що він маючи право власності на 1/6 частку зазначеного будинку, яку успадкував по смерті батька та 4/42 частки які успадкував по смерті матері, тривалий час неправомірно користується всім будинковолодінням, і відповідно зобов`язаний нести витрати по його утриманню. Вважає що позивач не довів та не надав суду, у відповідності до ст.81 ЦПК України, належних та допустимих доказів правомірності заявлених позовних вимог, доказування відповідно не може грунтуватись на припущеннях. Позивачем не надано жодних достовірних доказів на підставі яких можна встановити об`єктивність та законність заявлених ним позовних вимог всупереч вимогам ст.79 ЦПК України. Вважає, що своїми викладеними поясненнями, міркуваннями та аргументами повністю довела незаконність та необгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, а також спростувала, заявлені представником позивача, у відповіді на відзив, заперечення обставин та фактів викладений у відзиві на позовну заяву, по суті предмету доказування заявлених позовних вимог (а.с.86-88т.1). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2021 притягнуто до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом в якості співвідповідача - Долинську міську раду , просп.Незалежності 5, м.Долина, Івано-Франківської області (а.с.146 т.1). Міський голова Долинської міської ради І.Дирів подав відзив на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, в якому зазначив, що Долинська міська рада не заявляє свої прав на спадкове майно - будинковолодіння за адресою [ADDRESS] . Долинська міська рада вважає позовні вимоги обгрунтованими, позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на 38/42 часток з 4/6 часток будинковолодіння [ADDRESS] , яке належало його матері [PERSON] , померлої [INFO] , та на 1/6 частку цього ж будинковолодіння, яке належало його братові, [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.149 т.1). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.91 т.1). Позивач [PERSON] в судовому засідані позовні вимоги підтримав. В послідуючі судові засідання позивач не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, подав заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи без його участі за участю його представників, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.105 т.1). Представник позивача - адвокат Бургарт Т.І. (копія ордеру серії АТ 1014030 а.с.77 т.1) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі , зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоч про дату час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, подав заяву згідно якої, просить розглядати справу №343/874/21 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом без його участі, проти позову не заперечує (а.с.53 т.1). Крім цього подав нотаріально завірену заяву, згідно якої, підтверджує факт того, що він не бажає вживати заходів з приводу переоформлення своєї частки у спадщині після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] та відмовляється від своєї частки у спадщині на користь своєї сестри - відповідача [PERSON] та бажає щоб вона переоформила належну їй частку спадщини на своє ім?я. Просить справу у подальшому розглядати без його особистої участі (а.с.59 т.1). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - відповідач [PERSON] , помер [INFO] (а.с.120 т.1). Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоч про дату час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, подав заяву згідно якої, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, оскільки єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину є позивач [PERSON] та доглядає і утримує спірне будинковолодіння (а.с.56 т.1). Відповідач [PERSON] , в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.45, 94 т.1). Судові повістки, які направлялись відповідачу рекомендованою кореспонденцією, повернулась в Долинський районний суд з відміткою адресат за даною адресою не проживає (а.с.42 т.1 а.с.5-6 т.2). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Свинтицький І.К. (угода про надання правової допомоги та представництва №0028/21 від 24.06.2021 а.с.50 т.1), в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зіславшись на викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив обставини. Представник відповідачки [PERSON] -адвокат Дацко А.О. (ордер серії ВС №1121145 а.с.151 т.1), в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не визнала право позивача на 1/6 частку в спірному будинковолодінні , яке успадкувала [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. В останні судові засідання представники відповідачки [PERSON] - адвокати Свинтицький І.К., Дацко А.О. не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому Законом порядку. Адвокат Дацко А.О. подала заяву, згідно якої повідомила суд, що у зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги з [PERSON] , вона не здійснюватиме представництво її інтересів у справі №343/874/21 (а.с.52 т.2). Відповідачка [PERSON] в останньому судовому засіданні просила вирішити даний спір згідно вимог Закону. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Коцкович Р.М. ( ордер серії ІФ №053696 а.с.140 т.1), в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, суду пояснили що відповідачка [PERSON] відповідно до ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] в розмірі 1/6 частки спадкового майна, оскільки на час відкриття спадщини вона була зареєстрована разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] та має намір отримати свідоцтво про право на спадщину . Просили відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Коцюбинська Л.С. (ордер серії ВС №1121144 а.с.153т.1)в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не визнала право позивача на 1/6 частку в спірному будинковолодінні , яке успадкувала відповідачка [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. В останні судові засідання відповідачка [PERSON] та її представники - адвокати Коцкович Р.М., Коцюбинська Л.С. не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому Законом порядку. Адвокат Коцюбинська Л.С. подала заяву, згідно якої повідомила суд, що у зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги з [PERSON] , вона не здійснюватиме надалі представництво її інтересів у справі №343/874/21 (а.с.53 т.2). Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явились в судове засідання, вивчивши відзив на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.19). Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд розмежовує час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. 01 січня 2004 року набув чинності Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] , то судом при розгляді даної справи по суті, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які були чинні на день смерті спадкодавця. Згідно з ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до положень ст. 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно з ст. 534 ЦК УРСР - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Положенням ст. 548 цього Кодексу встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та син спадкодавця, [PERSON] (позивач по справі) звернулися до державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної контори Белей Е.І., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. За повідомленням Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву №1330/01-21 від 28.12.2021, за відомостями архівного фонду №8 Долинської міської державної нотаріальної контори , справа №235 а.с.59 Книги обліку та реєстрації спадкових справ після смерті [INFO] [PERSON] , спадкова справа відкрита 07.12.1985 за заявою №331 від імені [PERSON] та [PERSON] про видачу свідоцтв (а.с.132). 07 грудня 1985 року державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право власності на Ѕ частку майна в спільній сумісній власності набутій подружжям за час шлюбу, яке складається з жилого одноповерхового цегляного, критого желізом чорним та чугунним будинку, жилою площею 61,93 кв.м., з відповідною частиною господарських та побутових будівель: корівника; сарая-добудови; сарая; туалету, що знаходиться в [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 600кв.м. (а.с.180т.1). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори 07.12.1985, на підставі ст.529 ЦК УРСР, спадкоємцями майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є в рівних частках кожний: дружина [PERSON] , син - [PERSON] , проживаючі в [ADDRESS] . Спадщина, складається з 2/6 (двох шостих) частин жилого одноповерхового цегляного, критого желізом чорним та чугунним будинку, жилою площею 61,93 кв.м., з відповідною частиною господарських та побутових будівель: корівника; сарая-добудови; сарая; туалету, що знаходиться в [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 600кв.м. Жилий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Долинської міської ради народних депутатів 18 лютого 1985 року та довідки-характеристики Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №52 від 27 вересня 1985 року . На Ѕ частку жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель видано свідоцтво про право власності пережилій дружині. На 1/6 частку жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель свідоцтво про право на спадщину за законом ще не видано (а.с.22т.1). Таким чином, частка [PERSON] , з урахуванням успадкованої нею частки після смерті чоловіка [PERSON] у спірному будинку збільшились з Ѕ частки до 4/6 часток . Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на момент смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , разом з ним проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] син , [PERSON] , що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян (а.с.9-16 т.1). Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) , оскільки до дня смерті проживав у вищезазначеному будинковолодінні, підтримував його у належному стані, вів господарство. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , підтверджуються: копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 03.12.1952р., де в графі батько записаний [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17 т.1). Щодо твердження відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] на момент смерті батька [PERSON] , була зареєстрована з ним за адресою: [ADDRESS] ,а тому вважається такою що прийняли спадщину згідно ст.549 ЦК УРСР , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено і не заперечується учасниками справи, що [PERSON] , на момент смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , хоч була зареєстрована але не проживала разом з ним . Тимчасово проживала в м.Львові в зв`язку з навчанням та місцем працевлаштування. В 1982 році відповідачка [PERSON] виїхала до м.Львова на постійне місце проживання . Доказів вступу після смерті батька в управління спадковим майном, [PERSON] , не подала. Суд констатує, що доводи учасників судового процесу щодо місця проживання [PERSON] на день смерті батька [PERSON] , є неточними, суперечливими, недостовірними та в певній мірі взаємовиключаючими. Суд приходить до висновку, що з досліджених в судовому засіданні доказів неможливо достовірно встановити факт вступу відповідачки [PERSON] , в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] , оскільки остання протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця не вчинила дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) Таким чином, 1/6 частку, у будинковолодінні, розташованого по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] успадкував його син - [PERSON] . Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджує, що [PERSON] , помер [INFO] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить 1/6 частка будинковолодіння по [ADDRESS] . Спадкоємці першої черги за законом відсутні. Позивач [PERSON] , як рідний брат, у другу чергу має право на спадкування за законом. Родинні відносини між померлим [PERSON] та позивачем, [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [NUMBER] від 03.12.1952, де в графі батько записаний [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17 т.1) та копією свідоцтва про народження [PERSON] , [NUMBER] від 19.08.1964, де в графі батько записаний [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.18 т.1). Копія Витягу №4290 про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, видана Долинською міською радою 22 квітня 2021 року свідчить про те, що в приміщенні/будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані особи: [PERSON] - уповноважений власник; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син. [PERSON] був зареєстрований за даною адресою до дня смерті [INFO] (а.с.8 т.1). Суд визнав, що [PERSON] , у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Інші спадкоємці за законом - відповідачі по справі, на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування не подали. Таким чином вони вважаються такими , що не виявили бажання прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] , 22 квітня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та про видачу свідоцтва про право власності на 1/6 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення вих.№70/01-16 приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Барабаш Р.С. від 22.04.2021, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] померлого, потрібно мати документи власності на майно за померлим, так як документи власності на майно за померлим відсутні, в такому випадку необхідно звернутися в суд для визнання права власності на спадкове майно (а.с.31 т.1). Судом встановлено, що право власності на спадкове майно не оформлені, правовстановлюючі документи на нього відсутні. Зміст правовідносин в даній справі полягає у тому, що спірна 1/6 частка будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] успадковане позивачем [PERSON] , у порядку спадкування за законом. Однак, відсутність документів, що засвідчують право власності померлого [PERSON] , на нерухоме майно та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляють позивача можливості оформити належне йому право на спадщину в нотаріальному порядку. Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с.26-30) свідчить про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку, загальною площею 94,7 кв.м. житловою - 61,9 кв. м., допоміжною - 32,8 кв. м. ( літ. А), стайні (літ. Б), воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, огорожі №4. Довідка №19 видана Івано-Франківським ОБТІ 16.04.2021 (а.с.30) свідчить про те, що інвентаризаційна вартість будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 16.04.2021 становить 53682 грн, з ПДВ . Таким чином , враховуючи, що спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] , є [PERSON] , спадкоємці першої черги відсутні, відповідачі по справі вважаються такими, що не прийняли спадщину , а сам факт відсутності державної реєстрації права власності на майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивача [PERSON] , про визнання права власності на 1/6 частку будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 38/42 часток з 4/6 часток будинковолодіння [ADDRESS] , яке належало [PERSON] , померлої [INFO] , суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належали 4/6 часток будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.1985 (а.с.22т.1), копією свідоцтва про право власності від 07.12.1985 (а.с.180 т.1), копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, номер витягу:21064023 від 27.11.2008 (а.с.200т.1). Копія повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 13.03.2000, підтверджує, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с.20 т.1). Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 4/6 часток будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги, спадщину після смерті матері [PERSON] , прийняв, звернувшись 08.09.2000 до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с. 183 т.1). 21 лютого 2009 року, [PERSON] звернувся в Долинську міську державну нотаріальну контору Івано-Франківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.184 т.1) Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Долинської міської державної нотаріальної контори від 21.025.2009, спадкоємцем 4/42 часток майна гром. [PERSON] , померлої [INFO] , є її син, [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 4/6 (чотири шостих) часток будинковолодіння, яке складається з житлового цегляного будинку, житловою площею 61,9 кв.м., загальною площею 94,7 кв.м., позначеного в плані літерою А,стайні (л.Б), хвіртки (№2), воріт (№1), огорожі (№3-4), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , буд [ADDRESS] та належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на Ѕ частку за р. [NUMBER] та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку за р. №2529, виданих Долинською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 07.12.1985 , зареєстрованих в Івано-Франківському ОБТІ 23.09.1986 в реєстрову книгу №1- Д-209 за реєстровим №49. На підставі статті 1299 Цивільного кодексу України право власності на згадане майно підлягає державній реєстрації (а.с.23 т.1). Копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу:22457774 від 13.04.2009 свідчить про те, що [PERSON] на праві приватної власності належить 4/6 часток будинковолодіння, що розташованого за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину /357/ 21.02.2009/ Долинська міська державна нотаріальна контора нотаріус Белей Е.І. (а.с.25 т.1). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд звертає увагу на те, що захисту в порядку цивільного судочинства підлягають порушені, невизнані або оспорювані права позивача. При цьому матеріалами справи не підтверджено, що права позивача на спадкове майно , а саме: 4/6 часток будинковолодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , кимось порушуються, не визнаються або оспорюються. Отже, відсутній спір про право, який підлягає захисту у судовому порядку. А тому позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі, ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) , ст.ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1270, ЦК України,

Outcome: dismissed