Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

21.09.2022 року позивачка засобами поштового зв`язку звернулася до суду із заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.02.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї (актовий запис №190), посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне життя припинено та поновленню не підлягає, збереження шлюбу протирічить інтересам позивачки. Ухвалою судді від 29.09.2022 року вказана позовна заява була залишена без руху через не подання позивачкою до суду оригіналу свідоцтва про шлюб (а.с.19). 13.10.2022 року позивачка вказаний недолік позовної заяви виправила та надала суду необхідний для розгляду справи по суті документ. Ухвалою судді від 24.10.2022 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено час сторонам по справі для подання заяв по суті позову у порядку 178-180 ЦПК України (а.с.27). Ухвалою судді від 21.11.2022 року провадження у справі було відкладено через неявку сторін по справі, належно повідомлених про день, час та місце судового засідання, та відсутність заяв з їх боку щодо розгляду справ за їх відсутності (а.с.34). Після відкладення розгляду справи від позивачки по справі [PERSON] засобами електронного документообігу надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та підтримку позовних вимог (а.с.38-39). У судове засідання 20.12.2022 року сторони не прибули. Як було зазначено вище, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог. Про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.42-43), зворотне повідомлення на її ім`я повернулося до суду за закінченням терміну зберігання на об`єкті поштового зв`язку. Відповідач повторно у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.40-41), оскільки зворотне повідомлення від її імені повернулося до суду із відміткою органу поштового зв`язку про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Згідно з п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд може розглянути справу виключно у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи, крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, справа може бути вирішена по суті у порядку ч.4 ст.223 ЦПК України. При цьому підстав для заочного розгляду справи суд не вбачає, оскільки позивачка згоди на такий розгляд не надавала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 12.02.2013 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)(актовий запис №190 від 12.02.2013 року)(а.с.22), яке після розгляду справи погашається. Від шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 16.08.2013 року (актовий запис №2501 від 16.08.2013 року)(а.с.15), та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 09.03.2016 року (актовий запис №1024 від 09.03.2016 року)(а.с.14). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам сторін по справі. При цьому відповідач своїм правом на надання пояснень щодо суті позову вирішив не користуватися та судові засідання не відвідував. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Щодо зміни прізвища позивачки, суд зазначає, що позивачка ані у позовній заяві, ані у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 06.10.2022 року, ані в заяві про розгляд справи за її відсутності від 21.11.2022 року, про вказану можливість не зазначала, тому за принципом мовчазної згоди суд вирішує залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідає принципам розумності та об`єктивності цивільного процесу. Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачкою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в даній справі, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved