Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову, ТОВ «ФК «Фангарант груп» вказує, що 17 вересня 2021 року між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено договір № 60200198048 про отримання товарів в системі Плати Пізніше, відповідно до положень якого відповідач отримав на умовах прямого лізингу товар, а саме котел «ВАХІ ЕХО 4S 10 F» вартістю 22 052,00 грн та, відповідно, в момент підписання якого всі існуючі та майбутні права постачальника перейшли на користь процесинг-центру ТОВ «ФК «Фангарант Груп». Передача товару відповідачу засвідчена підписом [PERSON] в договорі. Позивач вказує, що умовами пакету фінансування, визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів, однак відповідач не виконала прийнятих на себе відповідно до положень договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих товарів, у зв`язку із чим, утворилася заборгованість. Оскільки, [PERSON] порушила умови договору і має прострочену заборгованість, ТОВ «ФК «Фангарант Груп» просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 60200198048 у розмірі 15 944,54 грн. Ухвалою судді від 27 вересня 2022 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У поданій позовній заяві, просив проводити розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Представник позивача проти такого розгляду не заперечує. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 17 вересня 2021 року між ФОП [PERSON] та відповідачем укладено договір № 60200198048 про отримання товарів в системі Плати Пізніше, відповідно до положень якого [PERSON] отримала на умовах прямого лізингу товар, а саме котел «ВАХІ ЕХО 4S 10 F» вартістю 22 052,00 грн, сплативши перший платіж у розмір 2 205,00 грн. Згідно з умовами договору, відповідач зобов`язалася сплачувати щомісячно рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору. Всього 9 місячних платежів рівними частинами по 2 205,23 грн. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центру (ТОВ «ФК «Фангарант груп») згідно з укладеним між ФОП [PERSON] і позивачем договором № 2021060101 про участь постачальника в системі Плати Пізніше. Відповідачем в якості оплати товару сплачено: 18 вересня 2021 року - 2 205,00 грн і 04 грудня 2021 року - 5 200,00 грн. Відповідно до п. 12.3 договору у разі прострочення сплати платежів на строк більше десяти календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі десять відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Зі змісту п. 9.1 договору, якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 15 944,54 грн. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що відповідач, взяті на себе зобов`язання за укладеним договором щодо оплати вартості отриманого товару, не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved