Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

19 жовтня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] (надалі також позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ), про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2022 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 8). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що вони з відповідачем [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2018 року, який вони зареєстрували у Новосанжарському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 24. Вказала, що від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Оскільки між сторонами на даний час сімейно-шлюбні стосунки припинились та не досягнуто згоди про добровільну сплату аліментів на дитину, позивач звернулась до суду із відповідним позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2022 року відповідачу надавався строк для надання до суду відзиву на позов разом з усіма доказами. Ухвала суду\~про прийняття\~позовної заяви\~до розгляду\~та відкриття\~провадження у\~справі з\~судовою повісткою\~направлялись на\~зареєстровану адресу\~проживання відповідача\~та повернулась до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 11-18). В силу вимог пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, відповідач вважається таким, якому ухвала вручена. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 22). 21 листопада 2022 року [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій також підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 19). Відповідач, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Судові повістки в судові засідання, призначені на 21 листопада 2022 та 14 грудня 2022 року, які направлялись на зареєстровану адресу проживання відповідача, повернулись до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 11-13, 23-25). Згідно з пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 28\~квітня 2018\~рокуНовосанжарським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~про що\~складено актовий\~запис №\~24\~та видано\~свідоцтво про\~шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2022 року, виданим Новосанжарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис про народження № 94 (а.с. 3). Враховуючи те,\~що сторони\~припинили подружні\~стосунки, а\~спільна донька\~позивача і\~відповідача \~ [PERSON] -\~проживає разом\~із матір`ю\~та перебуває\~на її\~утриманні,\~зважаючи на\~те,\~щосторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів відповідачем, [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з відповідача. Надаючи оцінку позовним вимогам [PERSON] , суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (надалі також СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Висновки щодо правозастосування З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Суд враховує матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, та не має самостійного заробітку чи доходу. Зазначає, що [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Відповідачем даного факту не спростовано. Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, зважаючи на наявний обов`язок в обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідачем до суду не надано доказів неможливості надання матеріальної допомоги дитині. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved