Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що вона та померлий [INFO] [PERSON] є рідними матір`ю та сином та встановити факт, що вона та спадкодавець [PERSON] проживали разом на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори від 16.01.2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її сина [PERSON] , оскільки нею не надано доказів підтвердження родинного зв`язку між нею та померлим, а також пропущений строк для прийняття спадщини. 03.02.2022 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку загального провадження. Представник позивача підтримав позовні вимоги, проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно право на 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори від 16.01.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її сина [PERSON] , оскільки нею не надано доказів підтвердження родинного зв`язку між нею та померлим, а також пропущений строк для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] розрвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки про народження № 90 від 17.10.2019 року, виданої Виселковським районним управлінням РАЦС Російської Федерації, [PERSON] народився [INFO] , в графі мати вказано [PERSON] . Протягом визначених ст. 1270 ЦК України шестимісячних строків після смерті кожного зі спадкодавців жоден із інших спадкоємців за законом 1-5 черг спадкування заяв про прийняття спадщини не подавали і на даний на описану спадщину не претендують. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та помелим [PERSON] як матері та сина підлягає до задоволення, оскільки підтверджується письмовими доказами у справі. Позовні вимоги\~в частині\~встановлення факту,\~що [PERSON] \~та спадкодавець\~ [PERSON] \~проживали разом\~на час\~відкриття спадщини\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~не підлягають\~до задоволення,\~оскільки в\~постанові державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори від 16.01.2019 року чітко вказано, що [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини, однак вона з такими позовними вимогами до суду не зверталася.

Outcome: partial