Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 13.07.2018 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №299. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~позивачка зазначила,\~що 13 липня 2018 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Саксаганському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис № 299. Реєстрація шлюбу була повторна, оскільки до цього часу вони вже перебували в шлюбі один з одним, але шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідним актом ТОВ ЖИТЛОСЕРВІС-КР від 29.08.2022 року. З 2019 року подружні відносини між ними з відповідачем припинилися. Причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що спільне життя в них не склалося, в них зовсім різні характери, погляди про сімейні цінності. Їхні подружні стосунки вже давно вичерпали себе. Вона вважає, що вони мають розірвати шлюб, оскільки це шкодить їхнім інтересам. Строк для примирення надавати вважає недоцільно. Згідно зі ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 рок має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Захист сімейних прав не завжди пов`язаний з порушенням сімейних прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 18 СК України, суд може захистити сімейні права шляхом зміни, припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно з статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із і будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме то батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved