Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~відшкодування матеріальної\~шкоди,\~спричиненої залиттям\~квартири в сумі 45111,0 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . 08.08.2019 року його квартира була затоплена, що підтверджується Актом обстеження від 19.08.2019 року, складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» в якому вказано, що причиною затоплення було залиття з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, котра належить у частині Ѕ відповідачу [PERSON] .\~ Згідно Акту обстеження від 19.08.2019 року складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» причиною затоплення стало недбале поводження з сантехнічними приладами. При цьому доступу до квартири [PERSON] не надав. Згідно з висновком № 022/2019 від 06.11.2019 року складеним експертом [PERSON] вартість нанесених матеріальних збитків квартири розташованої за адресо. [ADDRESS] становить 39111,0 гривен. Вартість будівельно-технічного експертного дослідження складає згідно Рахунку № 11 від 28.10.2019 року 6000,0 гривень, яки позивач просив стягнути з відповідача. 21\~липня 2020 року Приморським районним судом м. Одеси винесено заочне рішення по даній справі, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 39111,00 гривень, судовий збір в розмірі 840,80 гривень та суму сплачену за проведення експертизи у розмірі 6000,00 гривень. 14.09.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Главацького Ю.А. про перегляд\~заочного рішення\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси від\~21\~липня 2020 року \~по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири. Відповідач наполягав на тому, що не проживає в квартирі [ADDRESS] , а в дійсності в цій квартирі постійно проживає інший співвласник. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 01 жовтня 2020 вирішено заяву відповідача про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2020 року задовольнити та скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2020 року. 03 листопада 2020 року від відповідача до суду надійшов Уточнений позов про солідарне відшкодування матеріальної шкоди спричиненої залиттям квартири до [PERSON] та [PERSON] . 21 грудня 2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач позов не визнає в повному обсязі, вказує, що позивачем не доведено факт завдання відповідачем майнової шкоди. 04 січня 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаної відповіді на відзив позивач зазначає, що в деліктних зобов`язаннях передбачена призумпція вини, яка відповідачем не була спростована. Крім того, позивач вважає, що Акт обстеження від 19.08.2019 року є належним доказом, що підтверджує вину відповідача. 02 лютого 2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. 02 лютого 2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: Відповідь КП ЖКС «Порто-Франківський» від 05.01.2021 року за № 21/ІІ/1, та Висновок будівельно технічного експертного дослідження № 26/2020 від 15 січня 2021 року. 09 березня 2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про призначення судової будівельно- технічної експертизи. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення експертизи задоволено та вирішено призначити судову будівельно-технічну експертизу. У зв`язку з необхідністю отримання додаткових матеріалів справу повернуто до Приморського районного суду та ухвалою від 21 жовтня 2021 року справу прийнято до провадження. 06 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме копію поверхового плану та відомості внутрішніх обмірів третього поверху будинку [ADDRESS] . 07 грудня 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2021 року вказану заяву задоволено та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлені наступні питання: 1.Чи має квартира [ADDRESS] ознаки залиття водою? 2.Чи має кімната № [NUMBER] площею 30,3 кв. м квартири [ADDRESS] ознаки залиття водою? 3.Яка причина залиття кімнати № 4 площею 30,3 кв. м. квартири [ADDRESS] . 4.Чи могло статися залиття зазначеної кімнати квартири [ADDRESS] за незалежних від сторін у справі факторів? 5. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень у зазначеній квартирі, які сталися внаслідок залиття водою? 04 травня 2022 року судовим експертом Чорна Ю.П. направлено на адресу суду Висновок експерта № 01/2022 від 03.05.2022 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. 14 липня 2022 року від позивача по справі надійшла заява про виклик експерта. У судовому засіданні від 24 серпня 2022 року судового експерта Чорна Ю.П. було допитано в залі судового засідання. 19 вересня 2022 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про слухання справи без участі відповідача. Заперечував проти задоволення позову. У судове засідання призначене на 07 грудня 2022 року з`явились представник позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , представник відповідача [PERSON] . Позивач наполягав на задоволенні позову з підстав зазначених у позові. Відповідачі позовні вимоги не визнали, вказали, що позов не обґрунтований. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 08.08.2019 року квартира [ADDRESS] була затоплена. В Акті обстеження від 19.08.2019 року, складеної комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» в якому вказано, що причиною затоплення було залиття з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, котра належить у частині Ѕ відповідачу [PERSON] \~та в\~частині 1/8\~ [PERSON] \~.\~ Також в Акті обстеження від 19.08.2019 року складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» зазначено, що причиною затоплення стало недбале поводження з сантехнічними приладами. При цьому доступу до квартири відповідачі не надали. Згідно з висновком № 022/2019 від 06.11.2019 року складеним експертом Мазуровою Інгою Станіславівною вартість нанесених матеріальних збитків квартири розташованої за адресо. [ADDRESS] становить 39111,0 гривен. Вартість будівельно-технічного експертного дослідження складає згідно Рахунку № 11 від 28.10.2019 року 6000,0 гривень. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц та від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт повинен бути затверджений начальником організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно із положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів). Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Установлено, що указаний Акт обстеження від 19.08.2021 року не затверджений керівником обслуговуючої організації будинку [ADDRESS] . Крім того, Акт не містить відомостей про присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, під час його складення. Також, у Акті відсутній висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, а тільки зазначено що залиття квартири [ADDRESS] трапилось внаслідок недбалого поводження з сантехнічними приладами. Суд критично оцінює встановлену у Акті причину залиття квартири, оскільки комісією огляд квартири відповідача не проводився, тобто це посилання є припущенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідачами відмовлено у допуску членам комісії для обстеження внутрішньо-будинкових мереж квартири матеріали справи не містять. Отже, Акт від 19.08.2019 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити, а тому цей Акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2020 року справа № 344/11147/17 (провадження № 61-19222св19). Відповідно до Висновку експерта № 01/2022 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 522/2214/20 експертом зроблено наступні висновки: 1. \~ \~ \~ \~У результаті проведеного візуально-інструментального обстеження, експертом виявлені пошкодження опоряджувальних покриттів в приміщенні житлової кімнати №7, площею 28,0 кв.м. квартири [ADDRESS] , які пов`язані з дією на них рідини та є характерними наслідками залиття відповідно до положень Методики «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за її наслідками», Київський НДІСЕ Міністерства юстиції України, 2005, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 05.06.2009, реєстраційний код 10.6.11. 2. \~ \~ \~ \~На момент проведення обстеження приміщення №4, площею 30,3 кв.м квартири [ADDRESS] характерні ознаки від залиття відповідно до положень Методики «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за її наслідками», Київський НДІСЕ Міністерства юстиції України, 2005, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 05.06.2009, реєстраційний код 10.6.11., відсутні. 3. \~ \~ \~ \~У результаті проведеного обстеження квартири [ADDRESS] та приміщення №4, пл. 30,3 кв.м квартири [ADDRESS] , враховуючи наявну документацію в матеріалах цивільної справи №522/2214/20, експерт дійшов висновку, що встановити причину залиття кімнати № [NUMBER] , площею 30,3 кв.м. квартири [ADDRESS] , розташованої за вказаною адресою, станом на час проведення судової експертизи не надається можливим.? 4. \~ \~ \~ \~У результаті проведеного обстеження квартири [ADDRESS] та приміщення №4, пл. 30,3 кв.м квартири [ADDRESS] , враховуючи наявну документацію в матеріалах цивільної справи №522/2214/20, експерт дійшов висновку, що встановити наявність будь-яких інших причин (незалежних від сторін у справі факторів) залиття кімнати № [NUMBER] площею 30,3 кв.м квартири [ADDRESS] , експерту не надається можливим. 5. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що експерт не був присутній під час залиття та на момент проведення фактичного обстеження приміщення №4 квартири [ADDRESS] відсутні характерні ознаки від залиття відповідно до положень Методики «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за її наслідками», Київський НДІСЕ Міністерства юстиції України, 2005, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 05.06.2009, реєстраційний код 10.6.11., визначити вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень у зазначеній квартирі, які сталися внаслідок залиття водою, не надається можливим. Таким чином вказаним висновком судового експерта не можливо підтвердити причини залиття квартири позивача, а отже і не можливо встановити вину відповідачів. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Проте, всіх складових відповідальності кожного з відповідачів під час розгляду справи не встановлено. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій кожного з відповідачів, як співвласників, щодо залиття квартири саме відповідачами, а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою. При цьому, факт залиття квартири позивача внаслідок протікання саме з квартири відповідачів та з їх вини не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Оскільки за змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тому у даному випадку факт завдання шкоди саме з вини відповідачів не встановлений. Тому, правові підстави для покладення солідарного обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди на відповідачів відсутні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, слід залишити за ним.

Outcome: dismissed