Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком. В позові посилається на те, що 21 серпня 2013 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. В шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у них з відповідачкою виникали постійні сварки, непорозуміння, які привели до втрати почуття поваги та кохання. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть, шлюб фактично припинено. Сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Також вказує, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей у нього з відповідачкою немає. Після фактичного припинення сімейних відносин, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його самостійному утриманні та вихованні. А тому просить розірвати шлюб, а неповнолітніх дітей залишити проживати з ним, на його самостійному вихованні та утриманні. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 год. 30 хв. 05 грудня 2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю і не заперечує щодо залишення неповнолітніх дітей проживати разом з позивачем, на його самостійному вихованні та утриманні У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результататми підготовчого судового судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1374, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). У шлюбі в сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.) та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідач в своїй заяві до суду вказала, що їх шлюб з позивачем остаточно розпався. З кінця 2021 року вона з позивачем разом не проживає, не підтримує шлюбні відносини і не веде спільне господарство. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишились проживати разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його самостійному утриманні і вихованні. Спорів щодо визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів на дітей та поділу спільного майна подружжя у неї з позивачем немає. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення в повному обсязі. У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 провадження № 61-6809св21, Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Зважаючи на те, що між сторонами добровільно склалися такі відносини, що їх неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] та неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , проживають із позивачем [PERSON] і знаходяться на його самостійному утриманні та вихованні, суд вважає за доцільне вирішити питання щодо залишення і надалі проживання неповнолітніх дітей разом з батьком [PERSON] , на його самостійному вихованні та утриманні. Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, без чого збереження сім`ї є неможливим. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 21 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1374, необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved