Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що [PERSON] підписав Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 108694,35 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32,00 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 16.10.2027 року. Відповідач підписуючи Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500841414 підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між ним та АТ «Альфа Банк», на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб сторінці Банку www.alfabank.ua. Відповідно до умов Додатку № 1 до Угоди про надання кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: дата щомісячного платежу до 08 числа кожного місяця, розмір мінімального щомісячного платежу 3255,42 грн. Однак, [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.07.2021 року має заборгованість в розмірі 127048,85 грн., яка складається з наступного: 107971,05 грн. заборгованість за кредитом; 19077,80 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконав, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 127048,85 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Суд констатує, що представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, відповідач вказує на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року по справі № 523/17008/20 було задоволено позов АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] . З останнього стягнуто заборгованість в розмірі - 105549, грн., а саме,: за кредитом - 86946,07 грн., по відсотках - 6003,67 грн., по комісії - 12600,00 грн. та судовий збір сплачений позивачем у розмірі - 2102,00 грн. Вищевказана заборгованість виникла за Угодою про надання особистого кредиту № 50117014. Після цього, відповідачу «було видано» кредит на суму заборгованості за вищевказаною Угодою про надання особистого кредиту № 50117014 - 108694,35 грн. Жодних коштів за Договором № 500841414 відповідач не отримував. Фактично відбулась заміна зобов`язання, а саме всі відсотки та комісії, задоволені рішенням суду від 12.01.2021 року у новому договорі стали тілом кредиту, і на них нараховані відсотки. Позивачем нараховані відсотки на відсотки, відсотки на комісію, відсотки на судовий збір. Задоволення позову призведе до подвійного стягнення одного і того же боргу. Рішення суду від 12.01.2021 року по справі № 523/17008/20 є чинним, ніщо не заважає позивачу отримати виконавчий лист і подати його на виконання. Позивач може отримати рішення по даній справі на суму 127048,85 грн., з яких 107651,74 грн. вже стягнуто рішенням від 12.01.2021 року, а решта - відсотки нараховані на кошти, які відповідачем ніколи не отримувались. При цьому, домовленість сторін щодо зміни умов кредитного зобов`язання ніяк не впливає на чинність рішення від 12.01.2021 року. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.08.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача Ременюк Т.О. в судове засідання не з`явилася. Однак, до матеріалів позовної заяви представником позивача було додано клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «Альфа - Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року (надалі - Оферта), обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої отримав в розмірі 108694,35 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32,00 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 16.10.2027 року. Згідно п. 3 Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року (надалі - Оферта) кредит надається Позичальнику для: ?Повернення заборгованості за кредитним договором № 501170114 від 02.08.2019 року. Розмір 108694,35 грн.; спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа - Банк». Судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/17008/20 за позовом АТ «Альфа - Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Угодою про надання особистого кредиту № 50117014 від 02.08.2019 року. Так, за результатами розгляду вказаної справи рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року ухвалено стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа - Банк» заборгованість в розмірі 105549,74 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову представник відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву вказує на те, що задоволення даного позову неминуче призведе до подвійного стягнення з огляду на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року ухвалене по справі № 523/17008/20 є чинним, та ні що не заважає позивачу отримати виконавчий лист та звернути його до виконання. Однак, суд не може погодитися із вказаним твердженням сторони відповідача з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачем АТ «Альфа - Банк» відповідачу [PERSON] було видано Довідку № 8051-23.1 від 29.01.2021 року, з якої вбачається, що заборгованість перед АТ «Альфа - Банк» за кредитним догоровом № 501170114 від 02.08.2019 року, оформленим на ім`я [PERSON] повністю погашена шляхом надання йому нового кредиту та укладенням кредитного договору № 500841414 від 15.10.2020 року на суму 108694,35 грн. Таким чином, судом встановлено, що правовідносини між АТ «Альфа - Банк» та [PERSON] з приводу Кредитного договору № 501170114 від 02.08.2019 року припинилися внаслідок повного погашення заборгованості шляхом надання відповідачу нового кредиту та укладенням кредитного договору № 500841414 від 15.10.2020 року на суму 108694,35 грн., а сама наявність даного факту, що підтверджується вказаною вище довідкою унеможливлює виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2021 року через відсутність заборгованості за певним Кредитним договором. А тому, суд відкидає твердження сторони відповідача про можливе подвійне стягнення та вважає процесуальну поведінку відповідача такою, що спрямована на ухилення від виконання своїх кредитних зобов`язань за Угодою про наданням кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року. Згідно п. 3 Оферти, підписанням цієї Оферти відповідач беззаперечно підтверджує, що перед укладенням Угоди ознайомлений, в тому числі, у письмовій формі: ?Зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; ?З нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; ?Із інформацією, зазначеною в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет за посиланням www.alfabank.ua. Також у матеріалах справи наявний Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року особисто підписаний Позичальником [PERSON] , відповідно до якого відповідач ознайомлений з графіком платежів, розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту, підписана відповідачем [PERSON] , з якої вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, а саме валюти кредиту, кредитного ліміту, тип процентної ставки, строку кредитування та іншими умовами кредитування. Таким чином, [PERSON] підписуючи Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500841414 від 15.10.2020 року підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між ним та АТ «Альфа - Банк», на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб - сторінці Банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни - за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі), Тарифами АТ «Альфа-Банк», які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Альфа - Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості по кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Так, із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.07.2021 року має заборгованість в розмірі 127048,85 грн., яка складається з наступного: 107971,05 грн. заборгованість за кредитом; 19077,80 грн. заборгованість за відсотками. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки такий було проведено відповідно до умов угоди про надання кредиту та не викликає сумніву щодо правомірності нарахування зазначених у ньому сум заборгованості. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також відсотків за користування кредитом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 127048,85 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved