Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

28.06.2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування наданого позову представник вказав, що 22 жовтня 2020 року між [PERSON] (Позикодавець), від імені та в інтересах якої діяв [PERSON] , та [PERSON] (Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №22/10/20-10, предметом якого було передання у власність [PERSON] грошових коштів у сумі 185250,00 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 28,50 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 6500 доларів США. Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Факт отримання позики підтверджується розпискою від 22.10.2020. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 22 квітня 2021 року включно. Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, готівкою. Пунктом 9 Договору позики, сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення платежу за цим договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% заможний календарний день існування простроченої заборгованості. Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику розписку. Згідно п.12 Договору позики забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля INFINITI модель FХ35, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2004 року випуску, тип - легковий універсал, колір - чорний, державний номер [NUMBER] , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 21.10.2020, центр ДАІ 6342. Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики). Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики. До теперішнього часу Відповідач позику не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала. Позивач постійно в усній формі вимагала повернення боргу, але Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання. Крім того, Позивач на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження заставного майна. Таким чином, Відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на неї Договором позики зобов`язань та повернення боргу. Викладені обставини\~підтверджуються наступними\~доказами: Договором\~позики №22/10/20-10\~від 22\~жовтня 2020\~року; Розпискою\~про отримання\~грошових коштів\~від 22\~жовтня 2020\~року; Договором застави транспортного засобу від 22.10.2020. Також вказали, що період з травня 2021 року по лютий 2022 року із розрахунку інфляційні збитки складають 14931,15 грн., 3% річних 4674,39 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 457567,50 грн., та враховуючи курс гривні до долара США станом на 22.06.2022 року (6500 доларів США х 35,60 грн.) сума основного боргу становить 231400,00 грн., а всього сума яка підлягає поверненню відповідачем становить 708573,04 грн. Разом з цим, позивач також прохає вирішити питання судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач відзив на позовну заяву не надала. Позивач\~ [PERSON] та її представник [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибули, але представник надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, прохають їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибули, не повідомивши суду про причини неявки. На підставі ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, яка не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи в порядку загального позовного провадження, що відповідає положенням ст.281 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи,\~всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.\~2,\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК). Згідно зі ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року між [PERSON] (Позикодавець), від імені та в інтересах якої діяв [PERSON] , та [PERSON] (Позичальник) був укладений письмовий Договір позики №22/10/20-10, предметом якого було передання у власність [PERSON] грошових коштів у сумі 185250,00 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 28,50 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 6500 доларів США. Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Факт отримання позики підтверджується розпискою від 22.10.2020 року. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 22 квітня 2021 року включно. Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, готівкою. Пунктом 9 Договору позики, сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення платежу за цим договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% заможний календарний день існування простроченої заборгованості. Відповідно до п.13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою Позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику розписку. Згідно п.12 Договору позики забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань була передача в заставу рухомого майна - автомобіля INFINITI модель FХ35, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2004 року випуску, тип - легковий універсал, колір - чорний, державний номер [NUMBER] , який належав Позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 21.10.2020, центр ДАІ 6342. Відповідно до п. 15.2. Договору позики, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики). Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання Позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики. Строк повернення позики та правова природа отриманих коштів як боргу встановлена у тексті розписки. Позивач постійно в усній формі вимагала повернення боргу, але Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання. Крім того, Позивач на цей час не володіє інформацією щодо місцезнаходження заставного майна. Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: Договором позики №22/10/20-10 від 22 жовтня 2020 року; Розпискою про отримання грошових коштів від 22 жовтня 2020 року; Договором застави транспортного засобу від 22.10.2020. Доказів належного виконання зобов`язання із повернення позики у термін, вказаний у розписці, відповідачем до суду не надано. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений, оскільки на вимоги позивача про сплату боргу, відповідачем заборгованість не погашена. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наслідки порушення договору позичальником визначені\~статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на цеїї установчими документами, довіреністю,\~законом\~або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду Українивід 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Крім того, відповідно до ст.1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За змістом\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Судом встановлено, що станом на 22.06.2022 року сума заборгованості складає 708573,04 грн., з яких: основний борг - 231400,00 грн., інфляційні збитки 14931,15 грн., 3% річних за кожен день прострочення 4674,39 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 457567,50 грн. При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судового збору з відповідача, який позивачем сплачено при подачі позову. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Визначення поняття судових витрат наведено у статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 15.09.2020 року, додаткову угоду до договору від 15.09.2021 року, додаток до договору від 20.06.2022 року (згідно якого участь у одному судовому засіданні складає 2925,00 грн., 5% від суми задоволених вимог складає 35428,65 грн.), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт наданих послуг від 23.06.2022 року, рахунок-фактуру від 23.06.2022 року (згідно якої позивач сплатила адвокату 10400 грн.). Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять докази понесення позивачем на правничу допомогу адвоката витрат в розмірі 48753,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved