Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

30.11.2022 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено рішення в справі №695/2766/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та проголошено його вступну та резолютивну частини. Представником позивача у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України було подано 17.03.2022 р. заяву про надання доказів розміру витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають сплаті, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 07.12.2022 р до суду надійшла заява про розподіл судових витрат та стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ст.270 ЦПК України, направлена позивачкою 02.12.2022 року через Укрпошту. Заява обґрунтована тим, що в позивачки в зв`язку з розглядом справи в суді виникли затрати щодо сплаченого гонорару адвокату за правничу допомогу. 04.11.2020 р. між позивачем та адвокатським бюро «Шульги Павла Миколайовича» було заключено договір про надання правничої (правової) допомоги. 09.11.2020 р. було укладено Додаткову угоду №1 до договору щодо розміру гонорару. Сторони визначили, що гонорар адвокату клієнт сплачує частинами, але не пізніше 5 днів після вступлення рішення в законну силу. 02.12.2022 р. між сторонами підписано акт виконаних робіт. Згідно умов договору та Додаткової угоди позивачем сплачено адвокату 9600,00 грн. і 5632,00 грн. ще підлягає сплаті (5% від суми, задоволеної судом). Всього витрати позивачки на правничу допомогу становлять 15232,00 грн. Дані витрати вона просить стягнути з відповідачки, ухваливши додаткове рішення. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Шульга П.М. не з`явилися, але адвокат скерував на електронну адресу суду заяву про розгляд заяви про розподіл судових витрат у відсутність сторони позивача та просив постановити додаткове рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про розгляд заяви повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.(ч.4 ст.270 ЦПК України). З урахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі й витрати на професійну правничу допомогу. Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Стороною позивача у позові було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Представником позивача в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України під час розгляду справи було подано 17.03.2022 р. заяву про надання доказів розміру витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають сплаті, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 07.12.2022 р до суду надійшла заява позивачки про розподіл судових витрат та стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ст.270 ЦПК України, направлена через Укрпошту 02.12.2022 року. До заяви як доказ надано копії : -Договору №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 04.11.2020 р. укладеного між адвокатським об`єднанням «Шульги Павла Миколайовича» та [PERSON] ; -Додаткової угоди №1 від 09.11.2020 р. до Договору №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 04.11.2020 р. Згідно даної угоди розмір гонорару складається з: підготовки заяви про забезпечення позову, підготовки інших процесуальних документів у справі про стягнення боргу по розписці від 01.09.2020 р. з [PERSON] 2600,00 грн.; кожне судове засідання за участю адвоката 1000,00 грн.; 5% від ціни позову, яка буде визначена судом до стягнення в разі позитивного вирішення спору. Гонорар адвокатові клієнт сплачує частково, а саме 09.11.2020 р. 2600,00 грн., інші суми протягом 5 днів після набрання рішенням законної сили; -Акту приймання-передачі робіт від 02.12.2022 р. по Договору №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 04.11.2020 р., згідно якого адвокат надав клієнту консультації, підготував заяву про забезпечення позову, позовну заяву, готував інші процесуальні документи в справі; брав участь у судових засіданнях 26.08.2021, 02.12.2021, 24.03.12022, 10.06.2022, 05.10.2022, 08.11.2022, 30.11.2022; -Детального опису робіт адвоката від 02.12.2022 р., в якому зазначено опис наданих робіт клієнту [PERSON] . Даний опис, містить перелік робіт, що й в Акті приймання-передачі від 02.12.2022; -Квитанцій від 09.11.2020 на суму 2600,00 грн., від 25.03.2022 р. на суму 3000,00 грн., від 13.06.2022 на суму 1000,00 грн., 10.10.2022 р. на суму 1000,00 грн., та 02.12.2022 р. на суму 2000,00 грн., якими стверджено перерахування [PERSON] коштів по договору адвокату Шульзі П.М. на загальну суму 9600,00 грн. Судом встановлено, що загальна сума витрат позивача на правничу допомогу згідно договору, додаткової угоди та акту приймання-передачі робіт складає 15232,00 грн., що стверджено належними та допустимими доказами, наданими стороною позивача. Дана сума заявлена позивачкою до стягнення з відповідачки. Відповідачка у відзиві від 21.09.2021 р. вказала, що заявлені витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. є неспівмірними з ціною позову, необґрунтовано завищеними, враховуючи, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в спрощеному провадженні, представник позивача брав участь в справі в режимі відеоконференції. Зазначені витрати документально не підтверджені та не доведені. Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Натомість відповідачкою дані вимоги статті не виконано та не доведено неспівмірність заявлених витрат, а у відзиві зазначені загальні фрази без належного обґрунтування. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану позивачем суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг щодо розгляду справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Заперечення відповідача з приводу того, що зазначений розмір правової допомоги є завищеним та не співмірним, суд відхиляє, оскільки відповідачка не навела доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності зі складністю справи та її значенням для позивачки. Натомість судом встановлено, що адвокат Шульга П.М. в судовому засіданні 08.11.2022 р. не брав участі, оскільки воно не відбулося в зв`язку з зайнятістю судді в іншому процесі. З огляду на наведене, при винесенні рішення, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому суд вважає, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу підлягають до часткового задоволення на суму 14232,00 грн. Судом також встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору, за подачу заяви про забезпечення позову, в сумі 420,40 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі в сумі 420,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial