Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] 310 801,48 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача та завдано йому матеріальну шкоду у розмірі 424353,74 грн. ТДВ «СГ «Оберіг» як страховик цивільно-правової відповідальності винуватця ДТП частково виплатило страхове відшкодування сумі 113552,26 грн., а тому різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою підлягає відшкодуванню відповідачем. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 23 червня 2022 року на запит суду Державна міграційна служба повідомила інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/18680/22 за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 04 серпня 2022 року. 04 серпня 2022 року розгляд справи відкладено на 15 вересня 2022 року. 15 вересня 2022 року розгляд справи відкладено на 06 жовтня 2022 року. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився, відзив на позов не подав. 06 жовтня 2022 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що представник відповідача - адвокат Ясинецький О.А. не зможе взяти участь у судовому засіданні. Доказів на підтвердження представництва відповідача адвокатом Ясинецьким О.А., які і підтвердження причин неможливості відповідача чи його представника взяти участь у судовому засіданні відповідач не надав. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 листопада 2022 року. 24 листопада 2022 року відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, доказів вказаних обставин суду не надано. 24 листопада 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю енергопостачання адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а, у четвер 24.11.022 з 08:00 год. по 17:00 год. Судове засідання призначено на 21 грудня 2022 року. 21 грудня 2022 року у судове засідання сторони не прибули, представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач до початку судового засідання подав заяву про відкладення розгляду справи з причин термінового відрядження, однак доказів в підтвердження вказаних обставин суду не надав. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків. 05 березня 2021 року у м. Києві на перехресті Дніпровської набережної та вулиці А.Ахматової сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів BMW 328і д.н.з. [NUMBER] та Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно з полісом ЕР-202858347 у ТзДВ «СГ «Оберіг». ТзДВ «СГ «Оберіг» визнало цю подію страховим випадком, у червні 2021 року страховик розрахував суму збитку (з урахуванням коефіцієнту зносу) у сумі 115 052,26 грн і за вирахуванням франшизи у розмірі 1500,00 грн. виплатив позивачу 113 552,26 грн. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 148/03-21 від 09 квітня 2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер експерт», вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 328і становить 424 353,74 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ, завданого власнику автомобіля BMW 328і становить 205 476,63 грн. Таким чином, враховуючи вартість відновлювального ремонту, виплату страховиком суми збитку, позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром завданої шкоди та страховою виплатою у сумі 310801,48 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою ( п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Суд зазначає, що спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: 1) межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); 2) вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); 3) відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; 4) шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; 5) згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, розмір страхового відшкодування, яке сплачує страховик за Полісом, не завжди дорівнює фактичному розміру завданої шкоди та, в тому числі, обмежується вартістю відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (у випадку наявності). Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Отже, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 Цивільного кодексу України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. У Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 148/03-21 від 09 квітня 2021 року, встановлено, що значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу BMW 328і д.н.з. [NUMBER] станом на дату ДТП становить 0,55; вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 328і д.н.з. [NUMBER] , без урахування коефіцієнта фізичного станом на дату ДТП складала 424353,74 грн.; вартість матеріального збитку станом на дату ДТП становить 231 741,88 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 205 476,63 грн. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приймає вказаний вище Висновок від 09 квітня 2021 року як належний доказ на підтвердження вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля BMW 328і д.н.з. [NUMBER] . Відповідач не навів будь-яких відомостей, які б викликали у суду сумніви у правильності поданого позивачем висновку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь потерпілої особи - позивача різниці між фактичним розміром шкоди, визначеним відповідно до проведеної оцінки майна, і страховою виплатою у розмірі 113 552,26 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати які складаються із судового збору.

Outcome: approved