Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

26.05.2021 року КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 28759,44 грн., яка утворилась за період з 01.11.2018 року по 31.03.2021 року. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», діючи на підставі статуту та чинного законодавства України, надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачці, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконала, внаслідок чого, за останньою утворилась заборгованість в сумі 28759,44 грн. за період з 01.11.2018 року по 31.03.2021 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 року цивільну справу №333/3505/210 передано в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлової А.В. Ухвалою суду від 02.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 03.12.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати строки позовної давності до заявлених позовних вимог за період з 01.11.2018 року по 01.04.2019 року. 10.01.2022 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення до позовної заяви, в якій просив відхилити заяву [PERSON] про застосування строків позовної давності та задовольнити заявлені ним вимоги. Позивач до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленийі своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог КОНЦЕРНУ «МТМ», виходячи з такого. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.п. 3,4 ч. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальнихпослуг є: послугз постачаннятеплової енергії-теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Судом встановлено, що, відповідно до п. 2.2 статуту КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року №99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). Судом встановлено, що КОНЦЕРНОМ «МТМ» (виконавцем) за період з 01.11.2018 року по 30.03.2021 року надано послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 28759,44 грн. Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 23.04.2021 року №488/юр, отримувачами послуг за вказаною вище адресою є [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Відповідачка у справі зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідями на запит з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата запослуги вноситьсяне пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідач у справі зобов`язання з оплати наданих послуг за період з 01.11.2018 року по 30.03.2021 року належним чином не виконала, у зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості за надані послуги у розмірі 28759,44 грн. В обґрунтування своєї позиції відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року. Розглянувши заяву відповідача про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, які виникли за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з розрахунку суми боргу позовних вимог по нарахуванням та оплатам за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 01.11.2018 року по 30.03.2019 року. Оплату отриманих від позивача послуг не здійснювали. При цьому, позивач звернувся до суду лише 26.05.2021 р., тобто в межах 3-річного строку, передбаченого ст. 257 ЦК України. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за період з листопада 2018 року по квітень 2021 року у розмірі 28759,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно заявленим вимогам.

Outcome: approved