Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», в особі представника позивача Гребенюка О.С., звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 11.12.2012 у сумі 39432,5 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка 11.12.2012 року звернулася до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.12.2012 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, яка додається до позову, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 33000 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Однак, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.08.2022 року становить 39432 гривні 50 копійок, та складається з: 32177 гривень 67 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 7354 гривні 83 копійок - заборгованості за простроченими відсотками. Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідачка порушила законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Також представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення судом заочного рішення. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням його законних прав. Відповідач відзиву на позов не надала. Заяви ( клопотання) учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того, до позовної заяви представник позивача додав клопотання, в якому просить, відповідно до вимог частини 1 статті 276 ЦПК України, призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Інші процесуальні дії у справі Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Рокитнняського районного суду Київської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 13.10.2022 року зазначена позовна заява прийнята до провадження та призначена для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Зазначена ухвала разом з позовною заявою та доданими до неї документами поштовим зв`язком направлена за місцем реєстрації відповідачки. Зазначене поштове відправлення надіслано за адресою реєстрації відповідачки, однак було повернено з довідкою про причини повернення де зазначено причиною повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". У зв`язку з тим, що місце фактичного проживання відповідача не відоме повідомлення про постановлення ухвали про відкриття провадження у справі та його виклик здійснюється через розміщення інформації на офіційному сайті судової влади за посиланням: https://rk.ko.court.gov.ua. Розгляд справи призначено на 13 годину 10 листопада 2022 року. В подальшому, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи було відкладено на 14 годину 13 грудня 2022 року. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Однак, разом з позовною заявою ним було подано клоптання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачку [PERSON] про дату, час та місце розгдяду справи було повідомлення шляхом розміщення оголошеннь про виклик до суду на офіційному сайті суду. Такі оголошення були розміщенні 26 жовтня та 14 листопада2022 року за посиланням: https://rk.ko.court.gov.ua. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З огляду на викладене, відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула та про причини своєї неявки суд не повідомила. Крім того відповідачка відзиву на позов не надала та будь-яким іншим чином не висловила свою позицію щодо заявленого до неї позову. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом 11.12.2012 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.12.2012 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, яка додається до позову, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 33000 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Однак, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 16.08.2022 року становить 39432 гривні 50 копійок, та складається з: 32177 гривень 67 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 7354 гривні 83 копійок - заборгованості за простроченими відсотками. Згідно з витягом із статуту позивач є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк». А довідкою з ЄДРПОУ, витягом з Державного реєстру банків та банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з статтею 6, частиною 1 статті 627 та частиною 1 статті 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору За приписами частин 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина 1 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи встановлено, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачці користуватись кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу, відповідачка не виконувала взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 16.08.2022 року заборгованість за кредитном договором становить 39432 гривні 50 копійок, та складається з: 32177 гривень 67 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 7354 гривні 83 копійок - заборгованості за простроченими відсотками. Відповідачка будь-яких дій, спрямованих на погашення кредиту не вживала. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Також, суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір, містить строк користування ним, чітко зазначено порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих процентів. Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачкою умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 11 грудня 2012 року у сумі 39432 (тридцять дев`ять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 50 копійок, та складається з: 32177 (тридцяти двох тисяч ста сімдесяти семи) гривень 67 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 7354 (семи тисяч триста п`ятдесяти чотирьох) гривень 83 копійок - заборгованості за простроченими відсотками. За подання позовної заяви АТ КБ "ПриватБанк" сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн, що підтверджується платіжним дорученням № IHB93B3UGE від 23 серпня 2022 року, оригінал якої міститься у матеріалах справи. Щодо розподілу судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням № IHB93B3UGE від 23 серпня 2022 року позивачем було сплачено 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки. З огляду на викладене,

Outcome: approved