Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 3 000, 00 грн. на тверду грошову суму 7 000, 00 грн., щомісяця, починаючи з 08.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Посилається в позові на те, що вона з відповідачем є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2020 було стягнуто із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3 000,00 грн. починаючи з 21.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що розмір аліментів 3 000,00 грн. фактично не покриває і чверті усіх витрат, які несе позивач щомісячно на утримання дитини, оскільки дитина росте та її потреби збільшуються. Крім цього зазначає, що у дитини є хронічне захворювання «Атопічний дерматит» у зв`язку із чим дитині потрібне харчування з особливими вимогами, щоденний догляд за шкірою натуральними засобами, одяг потрібно обирати із натуральних тканин, а тому на такі засоби та речі позивач несе від 1 000,00 грн. до 1 500,00 грн. щомісяця. Вказує, що позивачці відомо, що матеріальне становище відповідача покращилося, а тому позивач має змогу сплачувати аліменти на утримання спільної доньки у більшому розмірі. З урахуванням викладеного вище просила позовні вимоги задовольнити. 16.12.2021 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано для розгляду судді Букіній О.М. 20.12.2021 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2021 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачу було надіслано копію ували про відкриття провадження, відповідачу було надіслано копію ували про відкриття провадження та копію позовної заяви із додатками. 31.01.2022 представником позивача [PERSON] - адвокатом Ясинецьким О.А. було подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме: копію довідки № 189 від 04.10.2021 відповідно до якої малолітня [PERSON] навчається в спеціалізованій школі І-ІІІ стуенів № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови у 3-А класі. 04.02.2022 відповідачем [PERSON] було подано до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 04.02.2022 відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що 15.07.2020 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Зазначає, що у його дружини є син від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , а тому відповідач також несе витрати по утриманню своєї нинішньої сім`ї. Посилається, що його загальний дохід за 2021 рік склав 59 963,52 грн., що складає 4 996,96 грн. на місяць, а тому він не має змоги сплачувати аліменти на утримання доньки навіть у розмірі 3 000,00 грн., у зв`язку із чим він звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області із позовом про зменшення розміру аліментів . З урахуванням викладеного вище просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 22.04.2022 представником позивача [PERSON] - адвокатом Ясинецьким О.А. було подано до суду відповідь на відзив у кому останній зазначив, що відповідачем не надано до суду будь-яких доказів того, що малолітній [PERSON] проживає разом із відповідачем та останній несе витрати на його утримання. Окрім цього вказує, що на утримання малолітнього [PERSON] сплачує аліменти його рідний батько. З урахуванням викладеного просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 07.11.2022 представником позивача [PERSON] - адвокатом Ясинецьким О.А. було подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме: доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, які останній просив стягнути із відповідача у розмірі 16 000,00 грн. Крім цього представник позивача зазначив, що на даний час відповідач проходить службу у Збройних Силах України, а тому його матеріальне становище покращилося. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2022 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження було відмовлено. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2018 (а.с. 6). Також встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2020 у справі № 760/32012/19 було стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). 12.08.2020 Солом`янським районним судом м. Києва на виконання рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2020 у справі № 760/32012/19 було видано виконавчий лист (а.с. 10-11). Після розірвання шлюбу, донька залишилась проживати з матір`ю, що не заперечується сторонами у справі. Звертаючись до суду, позивачка зазначає, що розмір аліментів 3 000,00 грн. фактично не покриває і чверті усіх витрат, які несе позивач щомісячно на утримання дитини, оскільки дитина росте та її потреби збільшуються. Крім цього зазначає, що у дитини є хронічне захворювання «Атопічний дерматит» у зв`язку із чим дитині потрібне харчування з особливими вимогами, щоденний догляд за шкірою натуральними засобами, одяг потрібно обирати із натуральних тканин, а тому на такі засоби та речі позивач несе від 1 000,00 грн. до 1 500,00 грн. щомісяця. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Тобто, за змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений за домовленістю сторін, не вважається незмінним. В зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за домовленістю сторін. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як зазначено вище, аліменти відповідач сплачує за рішенням суду у розмірі 3 000,00 грн. на місяць. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідки № 189 від 04.10.2021 за підписом в.о. директора Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови [PERSON], [PERSON] , [INFO] , навчається в спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови у 3-А класі (а.с. 28). Разом із тим, будь-яких доказів того, що позивач несе витрати на оплату доньки у даній школі матеріали справи не містять та до суду надано не було. Відповідно до довідки за підписом лікаря Шкірно-венерологічного диспансеру Солом`янського району м. Києва [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , знаходилася на консультації в амбулаторно-поліклінічному відділенні шкірно-венерологічного диспансеру Солом`янського району м. Києва з приводу захворювання «Атопічний дерматит» та їй було призначене лікування, надано рекомендації по догляду за шкірою (а.с. 29). Разом із тим, у даній довідці не зазначено її дату, яке саме лікування було призначено, його тривалість та вид, які саме засоби необхідні для проведення такого лікування та рекомендацій по догляду за шкірою. Суд звертає увагу, що позивачем до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона несе витрати на утримання дитини та їх розмір. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведеного того, що вона несе витрати на утримання дитини пов`язані із її навчанням та лікуванням, які не охоплюються розміром аліментів, встановлених рішенням суду від 19.03.2020 у справі № 760/32012/19. Звертаючись до суду, позивачка також в обґрунтування необхідності збільшення розміру аліментів посилається на те, що матеріальне становище відповідача покращилося та останній має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. При цьому, як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.02.2022, відповідачем за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 отримано дохід у розмірі 60 103,81 грн. (з урахуванням сплачених податків), тобто в середньому 6 678,20 на місяць (а.с. 45-46). Відповідно до форми ОК-5 у період із жовтня - грудня 2021 дохід у відповідача відсутній. Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.03.2020 у справі № 760/32012/19, розмір доходу відповідача під час розгляду справи № 760/32012/19 встановлений не був. Разом із тим, відповідно до довідки ОК-5 за період з 01.03.2018 по 01.03.2019 відповідач отримав дохід у розмірі 64 107,77 грн. (а.с. 51). Таким чином вбачається, що розмір доходу відповідача під час призначення розміру аліментів в межах розгляду справи та за 2021 рік є майже однаковим, а тому твердження позивача про те, що матеріальне становище відповідача покращилося спростовується наданим відповідачем доказами. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану відповідача матеріали справи не містять та до суду надано не було, а тому суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи не було встановлено обставин щодо того, що матеріальне становище відповідача покращилося. Посилання позивача на ту обставину, що позивач наразі проходить службу Збройних Силах України не був підтверджений жодним доказом. Клопотань про витребування таких доказів позивачем не перед судом не заявлялося. Інших підстав для збільшення розміру аліментів позивачем у позові не заявлялося. Окрім цього, суд також вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на ту обставину, що він наразі перебуває у шлюбі із іншою жінкою та несе витрати із її утримання, а також утримання її дитини від іншого шлюбу, не є підставою для відмови у задоволенні даних позовних вимог, оскільки відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що він не витрати на утримання будь-яких інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1, 2,3,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Основні положення про докази визначено § 1 Глави 5 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.ч.1,2 ст.77, ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Так, з точки зору закону необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. Як було встановлено та детально описано судом вище, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження кожної із підстав позову. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з викладених вище обставин, відсутності доказів з боку позивача в обґрунтування пред`явленого позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення її вимог. У зв`язку із тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, вимоги позивача щодо стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають, а тому судом їх розмір, пропорційність та доведеність не досліджується.

Outcome: dismissed