Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 05.07.2016 між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 359 від 05.07.2016. 10.12.2021 отримано повторне свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 10.12.2021. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя у подружжя не склалось, зважаючи на різні погляди, ставлення до обов`язків, різні характери. З 2017 року разом не проживають. Крім того, позивач вказує, що з 02.03.2020 утримується в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», та 09.12.2021 засуджений Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід стосовно [PERSON] тримання під вартою залишено до вступу вироку в законну силу. Збереження шлюбу в даному випадку є неможливим, його потрібно розірвати, тому звернувсь до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, адвокат Горват І.І. подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовільнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено судом 05.07.2016 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 359 від 05.07.2016. Десятого грудня 2021 року видано повторне свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 10.12.2021. Від шлюбу сторони дітей не мають, сімейні стосунки між сторонами не склалися, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, та сім`ю. З 2017 року подружжя разом не проживає, вони втратили почуття любові, поваги, дружби, та взаємодопомоги. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач, [PERSON] , [INFO] з 02.03.2020 утримується в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», та 09.12.2021 засуджений Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід стосовно [PERSON] тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу. Згідно зі ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.\~112\~СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги висновок про задоволення позову, з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved