Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 09.07.2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 276. Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 09.07.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між сторонами припинилися, відповідач проживає окремо за невідомою адресою. Майнового спору між сторонами немає. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 12.09.2022 року на електрону адресу суду надійшла заява від позивача по справі [PERSON] , відповідно до якої він підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність, строк на примирення просив не надавати. Також до вказаної дати було додано заяву відповідачки [PERSON] , згідно якої вона позовні вимоги визнала та не заперечувала проти позовних вимог, також просила справу розглянути у її відсутність. 15.09.2022 року на електрону адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. У зв`язку з тим, що від позивача до суду надійшло дві заяви різного змісту, а саме про задоволення позовних вимог у повному обсязі та залишення позову без розгляду, також наявна заява відповідачки про розгляд справи у її відсутність, та визнання позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку про неможливість розгляду справи у відсутність позивача та відповідача, у зв`язку із необхідністю визначення їх дійсної позиції щодо позову, встановлення їх осіб та надання особистих пояснень. Ухвалою суду від 16.09.2022 року визнано необхідною явку позивача [PERSON] та [PERSON] у судове засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв`язку із необхідністю визначення їх дійсної позиції щодо позову, встановлення їх осіб та надання особистих пояснень. У судовому засідання позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, внаслідок того, що було відсутнє електропостачання, потім надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судові засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч.7\~ст.178 ЦПК України\~строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 3 ст. 128 ЦПК України (а.с. 38, 41), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~\~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого 09.07.2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції , актовий запис № 276, сторони уклали шлюб 09.07.2011 року (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 19.10.2011 року (а.с. 12). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сім`ю. Щодо вимоги позивача про залишення малолітнього сина [PERSON] , [INFO] на утриманні матері [PERSON] , то з вказаного приводу суд зазначає, що вказана вимога позивачем не обґрунтована та не підтверджена відповідним доказами, тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: partial