Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.02.2018 року Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Київ, актовий запис № 162. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 21.02.2018 року між нею та відповідачем Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Київ зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 162 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Разом з тим, вже тривалий час позивач з відповідачем не можуть знайти порозуміння, внаслідок психологічної несумісності у подружньому житті, різних поглядів на сімейне життя, виховання спільної дитини та життєвого устрою. Всі непорозуміння, які виникають між сторонами, перетворюються у постійні сварки, внаслідок чого позивачем втрачено довіру та почуття любові до відповідача, що унеможливлює їх подальше спільне життя як подружжя. Відсутність почуття взаємної любові, злагоди та можливості підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї є причиною неможливості збереження шлюбу. Шлюб носить формальний характер, суперечить їх особистим інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.10.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2022 року відкладено розгляд справи на 15.12.2022 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день,час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 11.07.2022 року, відповідач щодо задоволення позову не заперечував, зазначивши, що шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між ними припинено. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 21.02.2018 року Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Київ зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 162, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Київ, Серії [NUMBER] . Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого 23.05.2018 року Посольством України в Республіці Білорусь, актовий запис № 7, серії [NUMBER] . Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2568515470.1 від 07.06.2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 992,40 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved