Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, у якому просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (дохуду) відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 17.08.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій також зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст.280 ЦПК України. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, починаючи з 06.02.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . Згідно судового наказу Шевченківського районного суду міста Києва від 01.07.2022 року у справі №761/10703/22, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із 13.06.2022 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Як стверджує позивачка, малолітня дитина сторін проживає з нею, що не спростовано відповідачем. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що вона як матір дитини відповідача має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка стверджує, що в дробровільному порядку відповідач не бажає утримувати чи допомагати ні своїй дитині, ні позивачці. Вказує, що відповідач офіційно працевлаштований, має постійний регулярний дохід та не потребує допомоги, позивачу також відомо, що відповідач працює в Міністерстві оборони України, про наявність інших осіб, яких може утримувати відповідач, позивачу не відомо. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом не встановлено обставин, що відповідач, будучи працездатною особою, не може надавати допомогу на утримання своєї дружини. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість відповідача надати матеріальну допомогу дружині, відтак позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно і до досягнення малолітнім сином трьох років. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 15.07.2022 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач згідно із Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved