Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 16.11.2020 вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №63443152 від 29.10.2020, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про примусове виконання. Дана постанова винесена на підставі виконавчого напису № 33544, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 21146,49 грн. Виконавчий напис, на підставі якого відкрито примусове виконання, набрав чинності 08.09.2020 і був пред`явлений до виконання 29.10.2020. 16.11.2020 вона отримала постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, видану приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. у тому ж виконавчому провадженні № 63443152 від 29.10.2020 за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», в якій приватний виконавець Дорошкевич В.Л. постановила стягнути з неї 300 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження, а також вона отримала постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 29.10.2020, винесеній у тому ж виконавчому провадженні, тим же приватним виконавцем, в якій постановлено стягнути з неї основну суму винагороди в розмірі 2114 грн. 65 коп. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, однак вона ніколи не перебувала у кредитних і в будь-яких інших фінансових, відносинах з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Як виявилося після відкриття провадження у справі ТОВ «ФК «Аланд» стала, ніби, правонаступником права вимоги до боржника за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк» № 008-01041-161211 від 16.12.2011, який вона брала із своїм чоловіком [PERSON] на придбання у кредит товарів - майна (телевізора та пральної машинки) ще 16.12.2011. А через рік, 31.12.2012 з ПАТ «Дельта Банк» було відкрито картковий рахунок на підставі заяви 008-010403112012 від 31.12.2012 на суму кредитної лінії 10800,00 грн. із строком ліміту кредитної лінії 364 календарних дні, підписи сторін (в тому числі і її) на якій відрізняються від того примірника даної заяви, який їй було видано на руки 31.12.2012 у магазині побутової техніки «Ельдорадо». Окрім того, дану заяву вона підписала у зв`язку з тим, що не знала, що отримує по суті «новий кредит», оскільки, як їй було пояснено у магазині «Ельдорадо» в м.Вінниці (навіть не у ПАТ «Дельта Банк»), це були «бонуси» за погашення нею кредитного договору № 008-01041-161211 від 16.12.2011 за придбання товарів. Проте за кредитним договором №008-01041-161211 від 16.12.2011, і за користування кредитною лінією №008-01040-311212 від 31.12.2012 вона заборгованості не має, оскільки їх сплатила. Останній її платіж на погашення наданих ПАТ «Дельта Банк» коштів за даною кредитною лінією № 008-01040-311212 від 31.12.2012 було здійснено ще у 2013 році, тому будь-які строки позовної давності сплинули ще у січні 2017 року. Нотаріусом не було виконано всіх дій, спрямованих на встановлення безспірності даної заборгованості, оскільки жодних документів про заборгованість (ніби з її сторони перед ТОВ «ФК «Аланд») їй надіслано не було (що також підтверджує відсутність будь-яких правовідносин між нею і даною компанією). За даних обставин приватний нотаріус Житомирського нотаріальною округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис не лише за відсутності доказів отримання нею письмової вимоги про усунення порушень, а й, не перевіривши взагалі, чи наявний факт будь-яких правовідносин між нею та ТОВ «ФК «Аланд». Окрім того, також не отримувала самого виконавчого напису № 33544 від 08.09.2020, вчиненого цим нотаріусом. ТОВ «ФК «Кредит Капітал», ні ТОВ «ФК «Аланд», які ставали (кожен у свій час) правонаступниками усіх прав і обов`язків за договорами відступлення прав вимоги за її кредитним договором (про що вона дізналася після отримання копії виконавчого напису від приватного виконавця Дорошкевич В.Л. - 05.01.2021) вже не мали права вимоги за даними кредитними договорами. Таким чином, вважає, що виконавчий напис № 33544 від 08.09.2020 про стягнення з неї заборгованості на загальну суму 21146,49 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Просить визнати виконавчий напис №33544, виданий 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з неї боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на суму 21146 гривень 49 копійок, у виконавчому провадженні № 63443152 від 29.10.2020, таким, що не підлягає виконанню. Відмовити у стягненні усіх виконавчих витрат, пов`язаних з виконанням виконавчого провадження № 63443152 від 29.10.2020 на користь приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на суму 1000 гривень, яку було вказано у постанові перерахувати на р/р [NUMBER] у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, код отримувача: 3260007420, призначення платежу: витрати на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 63443152 у сумі 1000 грн та 2114,65 грн. - основної винагороди приватного виконавця, яку було вказано у постанові перерахувати за наступними реквізитами: отримувач: Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна, р/р [NUMBER] у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299, код отримувача: 3260007420 на користь приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни як безпідставних. Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на її користь 1261, 20 грн. витрачених нею на сплату судових витрат. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги задоволити із зазначених у заяві підстав. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд"" увизначений судом строк відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку; в судове засідання не з`явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилися, хоч про слухання справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи, про слухання справи у їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що 29.10.2020 приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження №63443152 за виконавчим написом №33544 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., виданим 08.09.2020 щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у сумі 21146 гривень 49 копійок, а також витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 63443152 у сумі 1000 грн та 2114,65 грн. - основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, незважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису по кредитному договору, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені та не забезпечені іпотекою. Отже, починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.09.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного суду України від 15.04.2020 №158/2157/17. Вимоги ТОВ «ФК «Аланд» про стягнення з позивачки коштів в сумі 21146,49 грн. за виконавчим написом № 33544 від 08.09.2020 та всіх супутніх коштів, пов`язаних з його вчиненням та виконанням, є безпідставними. За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. а тому задовольняючи позов, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 1261,20 гривень (420,40+840,80).

Outcome: approved