Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про визнання майнових прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2016 року\~між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 30 січня 2016 року за реєстровим № 84 (далі - Договір). Зазначає, що відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (будівельний номер -64, поверх -11), а позивач зобов`язується прийняти у власність квартиру та оплатити гарантійний внесок. Згідно з пунктом 3.1, 3.3 Договору вартість Квартири на день укладення Договору 644\~100 (шістсот сорок чотири тисячі сто) гривень, які позивач зобов`язаний внести як гарантійний внесок до моменту підписання Відповідачем та позивачем Акту приймання-передачі квартири. Стверджує, що позивачем в повному обсязі виконане своє зобов`язання стосовно оплати гарантійного внеску. Згідно з пунктом 2.3 Договору 1 технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію ІV квартал 2017 року. Також, 30 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] \~ укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 30 січня 2016 року за реєстровим № 85. Від імені [PERSON] на підставі довіреності , посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16 червня 2015 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 301, діяв [PERSON] . Відповідно до пункту 1.2 Договору 2 Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення (Колясочну), що знаходиться в [ADDRESS] ), а позивач зобов`язується прийняти у власність Нежитлове приміщення та оплатити гарантійний внесок. Відтак, як вбачається, Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій стосовно підписання Акту приймання-передачі Квартири Відповідачем не вжито. Так, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 08 лютого 2021 року №0802/1 на адвокатський запит [PERSON] від 26 січня 2021 року № 8/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва [PERSON] не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , до експлуатації. Будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони Відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору. Зазначені дії Відповідача є такими, що порушують право Позивача, визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Так, у зв`язку з укладенням Договору 1 та Договору 2 у Відповідача виникло майнове право на отримання гарантійного внеску від Позивача, а у Позивача виникло майнове право на Квартиру та Нежитлове приміщення, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - які зараз фізично відсутні з огляду на невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором. Визнання за Позивачем майнового права на Квартиру дасть йому можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі Квартири у власність Позивачу може тривати невизначений час, тому Позивач має зменшити ризик того, що Квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти. Таким способом має бути визнання за Позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - Квартиру. Відтак, оскільки Позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу Відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна Квартира, яка після цього має стати власністю Позивача, наявні правові підстави визнати за Позивачем майнове право на Квартиру. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд визнати за [PERSON] \~ майнові права на об`єкт будівництва квартиру в [ADDRESS] ), будівельний номер 64, поверх - 11. Визнати за [PERSON] \~ майнові права на об`єкт будівництва нежитлове приміщення (колясочну) в [ADDRESS] ), будівельний номер 51;52, поверх - 11. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10\~000 (десять тисяч) гривень. В судове засідання позивач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2016 року\~між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 30 січня 2016 року за реєстровим № 84 (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (будівельний номер -64, поверх -11), а позивач зобов`язується прийняти у власність квартиру та оплатити гарантійний внесок. Згідно з пунктом 3.1, 3.3 Договору вартість Квартири на день укладення Договору 644\~100 (шістсот сорок чотири тисячі сто) гривень, які позивач зобов`язаний внести як гарантійний внесок до моменту підписання Відповідачем та позивачем Акту приймання-передачі квартири. Згідно з пунктом 2.3 Договору 1 технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію ІV квартал 2017 року. 30 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] \~ укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 30 січня 2016 року за реєстровим № 85. Від імені [PERSON] на підставі довіреності , посвідченої приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 16 червня 2015 року та зареєстрованої в Реєстрі нотаріальних дій за № 301, діяв [PERSON] . Відповідно до п. 1.2 Договору 2 [PERSON] зобов`язується передати у власність [PERSON] нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення (Колясочну). Що знаходиться в [ADDRESS] . 2-З (будівельний номер -51;52, поверх 11), а позивач зобов`язується прийняти у власність нежитлове приміщення та оплатити гарантійний внесок. Відповідно до копії листа та копії платіжного доручення від 04 лютого 2016 року № 1613982 станом на 21 лютого 2018 року [PERSON] внесена сума гарантійного внеску в рахунок придбання в майбутньому квартири [ADDRESS] , та нежитлового приміщення (колясочної). Згідно з пунктом 2.3 Договору 1 технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію ІІ квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію ІV квартал 2017 року. Відтак, як вбачається [PERSON] виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність [PERSON] квартиру та нежитлове приміщення позивачу не передано, жодних дій спрямованих на укладення договору купівлі-продажу квартири та нежитлового приміщення відповідачем не вжито. Так, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 08 лютого 2021 року №0802/1 на адвокатський запит [PERSON] від 26 січня 2021 року № 8/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва [PERSON] не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . 2-З до експлуатації. Зазначені дії [PERSON] є такими, що порушують право [PERSON] , визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду Так, у зв`язку з укладенням вказаних вище договорів у [PERSON] виникло майнове право на отримання гарантійного внеску від [PERSON] , а у [PERSON] виникло майнове право на квартиру та нежитлове приміщення, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості квартиру та нежитлове приміщення, які зараз фізично відсутні з огляду на невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договорами. Визнання за [PERSON] майнового права на квартиру та нежитлове приміщення дасть їй можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі квартири та нежитлового приміщення у власність позивачу може тривати невизначений час, тому позивач має зменшити ризик того, що квартира та нежитлове приміщення може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який вона інвестувала свої кошти. Таким способом має бути визнання за позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) квартиру та нежитлове приміщення (колясочну). Відтак, оскільки [PERSON] виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу [PERSON] не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна квартира, яка після цього має стати власністю позивача, наявні правові підстави визнати за [PERSON] майнове право на квартиру та нежитлове приміщення (колясочну). Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право\~власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. У безлічі випадків житловий будинок може простояти роками недобудованим. Тому позивачу необхідно зменшити всі можливі ризики того, що його квартира може дістатися комусь ще. Належним способом буде визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування). Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу, одним із способів захисту прав та інтересів може бути визнання права на об`єкт інвестування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» вказує, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги. У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому. Тому визнання прав на об`єкт дасть у майбутньому можливість якось ідентифікувати свою квартиру серед інших, якщо на неї буде претендувати інша особа. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально - побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності - можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності в Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Майнове право - це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , виконала свої зобов`язання за договорами, повністю оплативши вартість об`єкта (як вкладу за договором), тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав квартири та нежитлового приміщення. Із змісту договору випливає, що його предмет становить надання послуг щодо вкладання залучених коштів в будівництво житла та оформлення права власності на це майно в інтересах замовника. Невиконання [PERSON] зобов`язань за договорами призвело до порушення прав позивача, а саме: через порушення відповідачем строку прийняття об`єкта фінансування (будівництва) в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у останньої відсутня можливість реєструвати право власності на ці об`єкти у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ч. 1 ст. 190 ЦК України вказується, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним. Одним зі способів захисту порушених прав, ст. 16 ЦК України - передбачено визнання права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Стаття 137\~ЦПК України\~детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). Згідно із частиною третьою\~статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію ордеру; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової (правничої) допомоги №72/20 від 04 грудня 2020 року укладений між адвокатським об`єднанням «КРІДЕНС ПАРТНЕРС» та [PERSON] ; копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №72/20 від 04 грудня 2020 року. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із копією договору про надання правової (правничої) допомоги №72/20 від 04 грудня 2020 року укладений між адвокатським об`єднанням «КРІДЕНС ПАРТНЕРС» та [PERSON] , встановлено, що правова допомога надається платно, вартість послуг становить 10 000 (десять тисяч) гривень. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката позивача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі повному обсязі. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved