Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернулась адвокат Попова Ірина Сергіївна. В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що 13.02.2016 року між позивачем та відповідачем у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 116. Від шлюбу у подружжя народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалось у зв`язку з наявністю різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги. З квітня 2021 року подружжя проживає окремо. Підстав для примирення позивач не вбачає. На підставі викладеного представник просить розірвати шлюб укладений між сторонами 13.02.2016 року, актовий запис № 116. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, при цьому, 13.12.2022 року на адресу суду надійшла заява за підписом позивача щодо можливості розгляду справи за її відсутності, в якій позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.25-26). Відповідач [PERSON] до\~суду також\~не з`явився,\~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлявся шляхом\~направлення судової\~повістки за\~останнім відомим\~місцем реєстрації\~(а.с.24),\~а також,\~шляхом розміщення\~оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідач про причини не явки суду не повідомив, не подав відзиву або пояснень щодо справи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 116. Після реєстрації шлюбу [PERSON] \~змінила прізвище\~на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, зазначила, що сім`я розпалася остаточно, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, та позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідач відзиву на позов або заяву про визнання позову не надав, тобто, не висловив думки щодо заявлених вимог. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини під час розгляду справи заявлено не було. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » проте, питання про відновлення дошлюбного прізвища перед судом не ставила. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі: 992,40 гривень.

Outcome: approved