Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього моральну шкоду, яка завдана йому ушкодженням, в розмірі 30000 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 31.07.2021 року близько 20 години на вул. Машинобудівників в м. Малині Житомирської області між позивачем та відповідачем виник конфлікт. В ході конфлікту відповідач заподіяв позивачу тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер, множинних травм грудної клітини та правобічного згорнутого гемотораксу, що спричинили короткочасний розлад здоров?я. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень позивач проходив відповідне лікування та переніс хірургічну операцію. З приводу дій відповідача було розпочате кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження відповідач пообіцяв позивачу відшкодувати завдану моральну шкоду. У зв?язку з цим позивач подав заяву про відмову від обвинувачення і кримінальне провадження було закрите. Однак, після закриття кримінального провадження, відповідач відмовився відшкодовувати шкоду, а тому позивач вимушений звернутись до суду. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно 31.07.2021 року близько 20 години на вул. Машинобудівників в м. Малині Житомирської області біля магазину «Кокос» між ним та позивачем виник конфлікт. Однак в ході цього конфлікту не він позивачу, а позивач заподіяв йому тілесні ушкодження, вдаривши ножем у праве передпліччя. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Також відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Судом встановлено, що 01.08.2021 року слідчий прийняв від [PERSON] усну заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення (а.с. 33). В заяві [PERSON] вказав, що 31.07.2021 року близько 20 години в м. Малині по вул. Машинобудівників біля приміщення магазину «Кокос» невідомі особи причинили йому тілесні ушкодження. Цього ж дня до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 32). Обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення викладені наступним чином: 31.07.2021 року близько 20 години в м. Малині по вул. Машинобудівників біля приміщення магазину «Кокос» [PERSON] спричинив тілесні ушкодження [PERSON] . Згідно висновку експерта з судово-медичної експертизи № 198 від 18.08.2021 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та посттравматичного гемотораксу, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров?я (а.с. 35). У зв?язку з цим кваліфікація кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України була змінена на ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 36) та змінена його підслідність (а.с. 37). Також під час досудового розслідування проводився огляд місця події, але жодних слідів та речей, які б мали значення для досудового розслідування виявлено не було (а.с. 34). Відповідно до виписок з медичних карток [PERSON] з 01.08.2021 року по 16.08.2021 року проходив лікування в КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради, а з 17.08.2021 року по 02.09.2021 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласні клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з приводу множинних травм органів грудної порожнини: переломів 9-10 ребер зліва, забою легень та правобічного згорнутого гемотораксу (а.с. 3-4). 07.09.2021 року [PERSON] подав слідчому заяву про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні (а.с. 38). На підставі цієї заяви дізнавач відділення поліції цього ж дня винесла постанову про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 125 КК України у зв?язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (а.с. 7-8). В даній постанові дізнавач вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2021 року близько 20 години в м. Малині на вул. Машинобудівників, біля приміщення магазину «Кокос» [PERSON] на ґрунті неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження [PERSON] . Обґрунтовуючи даний висновок, дізнавач зазначила показання [PERSON] про спричинення йому тілесних ушкоджень [PERSON] та висновок експерта з судово-медичної експертизи, відповідно до якого у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та посттравматичного гемотораксу, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров?я. В той же час у цій постанові дізнавач вказала, що зібрані докази не дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність кримінального правопорушення. Таким чином суд вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 07.09.2021 року не є обґрунтованою відповідно до вимог ст. 110 КПК України, а тому не може вважати встановленим факт спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] . Крім того дізнавач, відповідно до положень ст. 284 КПК України, не має повноважень на закриття кримінального провадження у зв?язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Також в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що ввечері одного дня її син [PERSON] прийшов додому з розбитою бровою, з якої текла кров. Він зайшов у ванну кімнату та згодом знову пішов на вулицю. Через деякий час свідок пішла його шукати та знайшла біля магазину. Син лежав на землі, а його тіло було у синцях та крові. Біля нього стояв [PERSON] з якимось чоловіком та дві дівчини. Вони розповіли, що [PERSON] хотів зарізати [PERSON] . Після цього свідок підняла сина та повела додому. Там син розповів, що його побили двоє чоловіків, серед яких був відповідач. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що ввечері 31.07.2021 року вони з дітьми гуляли на вулиці та пішли до магазину «Кокос». Там взяли собі напої «Мохіто», а дітям морозиво. Після цього приєднались до знайомих чоловіків, які сиділи біля магазину. Серед них був [PERSON] . Через деякий час до них підійшов [PERSON] та наніс [PERSON] удар ножем у руку. В цей час чоловік, який був поруч, вибив з рук [PERSON] ніж. Після цього свідки пішли додому. З показань свідків також не вбачається, що саме [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження і внаслідок цього заподіяв йому моральну шкоду. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд також не стягує судовий збір і з відповідача, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed