Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

У липні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданий 05.11.2010 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №8. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, вона пішла із сім`ї, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство, та на даний час з березня 2022 року мешкають окремо, що стало підставою для звернення відповідачкою до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб на даний час не розірвано. 19.05.2022 року відповідачка [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу від 13.06.2022 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання двох дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку позивача. З моменту припинення сімейних відносин, тобто з березня 2022 року відповідачка [PERSON] мешкає окремо з донькою [PERSON] , [INFO] , а син [PERSON] , [INFO] , постійно проживає з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Факт проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком підтверджується довідкою №101 від 20.07.2022 року, виданою старостою округу №2 Степанівської сільської ради Осадець М. та Актом обстеження житлових умов від 20.07.2022 року. 31.10.2022 року до суду надійшла довідка з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області, відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 23.11.2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, відповідно до якої позивач просить суд з урахуванням уточнених вимог звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року по справі № 511/889/22 з 19.05.2022 року, тобто з дня подачі відповідачкою заяви про винесення судового наказу. Уточнена позовна заява мотивована тим, що на даний час сторони відновили спільне проживання, позивач повністю утримує сім`ю, що виключає необхідність в судовому порядку стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2022 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повторно, [INFO] народився [PERSON] , а згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 26 червня 2020 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [INFO] народилася [PERSON] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року шлюб між сторонами, зареєстрований Виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області 05.11.2010 року, актовий запис №8 - розірвано. Судовим наказом від 13.06.2022 року, виданим Роздільнянським районним судом Одеської області за заявою [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 19.05.2022 року до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а після цієї дати стягнуто аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Згідно довідки № 101 від 20.07.2022 року, виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 20.07.2022 року, складеного Степанівською сільською радою, за вказаною адресою дійсно проживають на момент обстеження батько [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Інших документів сторонами суду не надано. Але сторони не заперечують, що на момент подачі до суду уточненого позову 23.11.2022 року сторони проживають разом однією сім`єю та спільно утримують дітей. Верховний Суд в постанові від 04 вересня 2019 року по справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) наголосив на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до положень ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , станом на 20.07.2022 року проживав разом з батьком [PERSON] окремо від матері та сестри, а станом на 23.11.2022 року сторони проживають однією сім`єю разом з дітьми та спільно утримують дітей. У зв`язку з чим припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дітей. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а припинення стягнення аліментів, з урахуванням також п.23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved