Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в його обґрунтування посилаючись на те, що у вересні 2021 р. позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження про стягнення на користь відповідача грошової суми в розмірі 12\~878,00 грн. на підставі виконавчого напису нотаріусу №18684. В межах виконавчого провадження з її пенсії щомісячно утримувалося 490,38 грн. в місяць. Загальна сума, яка була стягнута, становить 2 451,90 грн. Позивач стверджує, що не укладала з відповідачем жодного кредитного договору та або договору поруки, не отримувала від відповідача кредитних коштів. на переконання позивача, виконавчий напис №18684 був здійснений з порушенням Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р. Предмет позову становлять вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №18684, виданого 03.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] заборгованість в розмірі 12\~878,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Профіт Капітал», про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів з її пенсійних виплат в розмірі 2451,90 грн., про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія\~«Профіт Капітал»\~на користь\~позивачасудового збору в сумі 992 грн. 40 коп. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 43). Суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 03.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18684, про стягнення з\~\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором L2921263 (AG6126594) від 07.09.2018 р., укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Стягнення заборгованості проводиться за період з 17 січня 2019 року по 06 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 12878,00грн. у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6200,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 819,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 5859,00 грн.( зворотній бік а.с. 40). .24\~квітня 2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Дніпропетровської\~області Сидорук\~Л.В..\~відкрито виконавче\~провадження №\~ВП 65261463\~з примусового\~виконання виконавчого\~напису №\~18684,\~виданого 03.02.2021\~р.\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.,\~про стягнення\~з\~\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 12878,00 грн. Також визначений розмір основної винагороди приватного виконавця у сумі 1287,80 грн. (а.с.12; 41). Постановою у виконавчому провадженні №65261463 від 07.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. звернуто стягнення на дохід боржника (позивача), який вона отримує від ТОВ «Патріот», в розмірі 20%, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших платежів (а.с. 10-11). Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022 р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 16); -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2022 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни у копії виконавчий напис від 03.02.2021 р., виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (реєстр 18684), про стягнення з [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суми боргу в розмірі 12878,00 грн. (а.с. 30). Спірні правовідносини виникли із захисту прав боржника за кредитним договором. Суд, дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі по тексту Порядок № 296/5). Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій № 296/5 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно із підпунктом 1.2 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.\~12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Під час розгляду справи, учасниками не надано суду доказів, про надання приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивачки перед відповідачем, а тому, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Сторонами не надано доказів, які б свідчили, що при вчиненні спірного виконавчого напису, нотаріусу, разом з відповідною заявою стягувача, було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 03 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, сторонами не надано доказів, що кредитний договір L2921263 (AG6126594) від 07.09.2018 р., укладений між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», за невиконання умов якого приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, укладався сторонами та посвідчувався нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 та у Постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). За таких обставин, враховуючи те, що суду не надано доказів, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, не надано нотаріально посвідченого договору, з приводу якого виникла така заборгованість, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Суд не приймає до уваги роздруківку з назвою: «ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» Спеціальні умови Договору позики № AG6126594 в якості доказу укладання кредитного договору позивачем, оскільки у зазначеному документі відсутні підписи сторін, у тому числі в підтвердження застосування електронного підпису, а саме відсутній Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Курім того, електрона форма документу не замінює нотаріальне посвідчення документу, а тому зазначений документ не є тотожнім нотаріальному посвідченню договору (а.с. 40). Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ТОВ ««Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 2 451,90 грн., оскільки позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами стягнення з грошових коштів в зазначеній сумі, а також, що зазначені кошти були перераховані саме на користь відповідача, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з відповідача коштів в сумі 2451,90 грн. через їх недоведеність. Як убачається із змісту позовної заяви, позивач заявив одну вимогу немайнового характеру визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 2451,90 грн. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 р. № 1928-IX встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, з 1 січня 2022р. у розмірі 2 481 грн. Відповідно до\~п.п.\~2\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~4\~Закону України\~Про судовий\~збір за\~подання до\~суду позовної\~заяви немайнового\~характеру,\~яка подана\~фізичною особою\~сплачується судовий\~збір у\~розмірі 0,4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~що становить\~992,40\~гривень (2 481 грн.*0.4). Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже мінімальна сума судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 992,40грн. (2 481 грн.*0.4). Таким чином позивач при подачі позову мав сплатити 992,40\~грн.\~за вимогу немайнового характеру та 992,40грн. за вимогу майнового характеру, а всього 1984,80 грн. Проте, як убачається із матеріалів справи позивач сплатив судовий збір в сумі 908 грн.- квитанцією від 20.08.2021 р. та в сумі 84,40грн.- квитанцією від 05.08.2022р. (а.с. 7), а всього 992,40\~грн.\~Отже недоплата судового збору складає 992,40 грн. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд задовольнив позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (вимога немайнового характеру), а позивачем не дотримані вимоги Закону України «Про судовий збір» в частині сплати судового збору за подання заяви в частині вимоги про стягнення грошових коштів в розмірі 2\~451,90\~грн.,\~що залишилося поза увагою суду при вирішенні питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. (позовна вимога немайнового характеру). Оскільки судом відмовлено в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів (вимога майнового характеру), то судовий збір в сумі 992,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову, залишається за рахунок позивача.

Outcome: partial