Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою. Зазначив,\~що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, постачальником якого є позивач. Відповідач несвоєчасно здійснювала оплату спожитого газу, у зв`язку з чим утворилася заборгованість\~в сумі\~12615,54 грн. Відтак, враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Житомиргаз Збут»\~заборгованість у\~сумі 12615,54 грн, інфляційні витрати у сумі 4844,25 грн, три відсотка річних у сумі 1816,90 грн та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ (викликом) сторін, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 34). У засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав у повному обсязі; проти заочного рішення не заперечує (а.с. 39). У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не надала;\~про розгляд справи сповіщалась належним чином, однак поштове відправлення, що направлялось останній, повернулось до суду не врученим у зв`язку з відсутністю особи за вказаною адресою (а.с. 37-38). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. У своїй діяльності по постачанню природного газу ТОВ «Житомиргаз збут» керується нормами Правил постачання природного газу, затверджених\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496\~(далі Правила № 2496), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500\~(далі Типовий договір постачання природного газу),\~Цивільним кодексом України. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Відповідач вважається такою, що прийняла пропозицію позивача щодо укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, положення якого затверджені\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500. Крім цього, відповідно до довідки ТОВ «Житомиргаз збут», останнє станом на 30.04.2022 року надавала послуги відповідачу з постачання природного газу (а.с. 7). Згідно п. 2 глави І Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2496 на постачальників, споживачів природного газу- фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються "Правила постачання природного газу", затверджених вказаною постановою. Відповідно розділу ІІІ зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу згідно з особовим рахунком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про фінансовий стан абонента (а.с. 9-10), що також свідчить про приєднання відповідача до умов типового договору (а.с. 17-21). Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області (а.с. 33), місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідач за період з 01.07.2015 року по 16.09.2022 року має заборгованість за споживання природного газу в сумі 12615,54 грн (а.с. 8). Відповідно до положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України,\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) та\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2\~ст. 16 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1\~ст. 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1\~ст. 510 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з серпня 2015 року по січень 2022 року на заборгованість відповідачки нараховано індекс інфляції в сумі 4844,25 грн та три відсотки річних в сумі 1816,00 грн, що стверджується відповідними розрахунками (а.с. 11-14). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву для спростування доводів позивача не скористалась; зважаючи на те, що позивачем належними доказами доведено суду те, що остання користувалась наданими позивачем послугами, однак не виконала обов`язок по сплаті вартості прийнятих ресурсів, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача виниклу внаслідок порушення зобов`язання заборгованість в сумі 12615,54 грн, інфляційні витрати у сумі 4844,25 грн та три відсотка річних у сумі 1816,90 грн Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved