Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] через представника адвоката Дуванову Л.Л. звернулася до суду з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України, [PERSON] , [INFO] , місце народження: село Парневе, Біловодського району Луганської області, зареєстрованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, село Парневе, визнавши датою його смерті - [INFO] , місце смерті - село Парневе Старобільського району Луганської області, причина смерті - недостатність кровообігу ІІІ, атеросклеротична хвороба серця. В обґрунтування заяви зазначається, що [INFO] внаслідок недостатності кровообігу ІІІ, атеросклеротичної хвороби серця у селі Парневе Старобільського району Луганської області помер батько заявника, [PERSON] , [INFO] . Факт смерті підтверджується документами, виданими на тимчасово окупованій території, а саме лікарським свідоцтвом про смерть № 32 від 16 червня 2022 року, довідкою про причину смерті № 32 від 16 червня 2022 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 червня 2022 року. З підстав встановлення факту смерті на окупованій території для подальшого оформлення свідоцтва про смерть згідно із вимогами чинного законодавства України, заявник звернулася до суду. Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року відкрито провадження у даній справі. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник Дуванова Л.Л. не з`явилися, у заяві про встановлення факту смерті та окремих заявах від 05 грудня 2022 року просили суд розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Дослідивши зібрані докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із відомостей, що містяться у лікарському свідоцтві про смерть та довідці про причину смерті № 32 від 16 червня 2022 року у селі Парневе Старобільського району Луганської області [INFO] помер [PERSON] , [INFO] ., причина смерті: недостатність кровообігу ІІІ, атеросклеротична хвороба серця. 17 червня 2022 року на тимчасово окупованій території, Біловодському районі Луганської області, видано свідоцтво про смерть, в якому зазначено, що [INFO] у селі Парневе Біловодського району Луганської області помер [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин між заявницею та померлим [PERSON] як між дочкою та батьком, підтверджується свідоцтвами про народження та одруження заявниці. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частинами першою та другою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Зі змісту частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у лікарському свідоцтві про смерть № 32 від 16 червня 2022 року, довідці про причину смерті № 32 від 16 червня 2022 року та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 17 червня 2022 року. З огляду на відсутність іншої процедури встановлення факту смерті особи на непідконтрольній Україні території, з метою дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду цивільної справи, для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved