Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я., звернувшись до суду з позовом в інтересах [PERSON] , просить визначити останній додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька позивача - [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги представника позивача мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,32 га, що розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №674021. Однак після звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав [PERSON] було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Предлставник позивача вважає, що вказаний строк [PERSON] пропущено з поважних причин, оскільки позивач перебувала за кордоном та через велику відстань між місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які зокрема пов`язані з тривалим відрядженням, не могла подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 08.11.2022 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав позивача для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви для прийняття спадщини вважаючи причини пропуску строку поважними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте представник позивача в позовній заяві просить дану справу розглянути без його участі та без участі позивача. Відповідач - представник Коропецької селищної ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав заяву в якій просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне. [INFO] у віці 83 років в с.Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Ще за життя [PERSON] належало спадкове майно про що свідчать документи, які знаходяться в копії спадкової справи №21/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , індекс справи 02-14. Судом встановлено, що на спадкове майно претендує позивач по справі - [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги та дочка померлого [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем - [PERSON] та [PERSON] підтверджується: -копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого повторно 26.08.2022 року; -копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У той же час, листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівського М.А. від 07.10.2022 року № 62/0214 позивачу відмовлено у можливості оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки відсутній факт прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а саме у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. V. Джерела права й акти їх застосування. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Даючи оцінку спірним правовідносинам щодо пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини суд, виходить із такого. Приписами ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1ст. 1218 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Для спадкоємців, перелічених в ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України строк для здійснення права на прийняття спадщини не встановлений. Отже такі спадкоємці набувають спадщину в силу закону, а саме, якщо протягом встановленого строку для прийняття спадщини зазначені спадкоємці не відмовилися від спадщини, то спадщина вважається прийнятою. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Прийняття або не прийняття спадщини - це право, а не обов`язок спадкоємця. Отже, установлені в ст. 1270 ЦК України строки для прийняття спадщини мають значення як для прийняття спадщини так і для відмови від неї чи її неприйняття. Початок перебігу строку прийняття спадщини, відмови від неї чи її неприйняття починається з часу, коли спадкоємець набуває свого суб`єктивного права на спадкування. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини постійно не проживала із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджується довідкою Коропецької селищної ради від 26.08.2022 року №1442, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України не зверталася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. До поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкодавця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17). Отже аналіз вищевказаних положень цивільного законодавства дає підстави для висновку, що порядок прийняття спадщини є жорстким та імперативним, пропуск строку тягне за собою втрату права на спадкування, а надання додаткового строку має розглядатися як виключний порядок поновлення прав того спадкоємця, який дійсно не мав можливості прийняти спадщину. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України). Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Отже, як встановлено, [PERSON] після смерті [PERSON] перебувала в складних умовах праці, які пов`язані з тривалими закордонними відрядженнями (а.с.8), велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця [PERSON] і місцем знаходження спадкового майна, не дало об`єктивної можливості позивачу для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому суд дійшов висновку, що вищевказані обставини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними причинами для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Наведені норми матеріального права та фактичні обставини справи, у їх сукупності, дають підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved