Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

03.12.2020 року позивач вернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07.08.1979 року вона зареєстрована в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , який до цього часу перебуває у її користуванні та перебував у користуванні її чоловіка, який помер [INFO] . Після смерті чоловіка позивач продовжує відкрито і безперервно володіти та користуватись вище вказаним житловим будинком, загальною площею 68,3 кв. м., та житловою площею 44,1 кв., м з усіма надвірними будівлями біля нього. За оформленням права власності на вказаний житловий будинок до Краснопільської сільської ради Бердичівського (в минулому Чуднівського) району Житомирської області ніхто не звертався, дані щодо власника житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] не збереглися. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. До суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом секретаря сільської ради, згідно якого Краснопільська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнає в повному обсязі і просить задовольнити його та розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач відкрито і безперервно володіє і користується понад 10 років житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , до цього часу ні за ким не зареєстрований по праву власності. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Враховуючи факт добросовісного заволодіння та відкритого і безперервного володіння позивачем понад десять років житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved