Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , посилаючись на те,що 16.04.2019року Кривоозерським районним судом Миколаївської області видано наказ №479/426/19 про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів в розімірі 1/4 частини усіх видів доходу і заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з 09.04.2019року і до досягненння дитиною повноліття. За виконавчим листом, виданим на підставі зазначеного рішення, державним виконавцем Доманівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мереженко Н.В.відкрито виконавче провадження, у межах якого відбувається стягнення аліментів. На момент стягнення аліментів син мешкав з матір"ю [PERSON] , однак , починаючи з 16.05.2022року син став проживати разом з батьком і усі обов"язки по його матеріальному утриманню та вихованню несе батько, а мати не приймає участі у матеріальних витратах на утримання дитини та не припинила стягнення аліментів на свою користь. Рішенням органу опіки та піклування №7 від 19.07.2022р. Доманівської селищної ради визначено місце проживання дитини разом із позивачем в [ADDRESS] . Рішенням Кривоозерського районного суду від 19.06.2019р. шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Позивач вважає, що звільнення його від сплати аліментів буде відповідати забезпеченню інтересів дитини та просить припинити стягнення з нього аліментів, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , який зараз проживає біля нього та перебуває на його повному утриманні , в розімірі 1/4 частини всіх видів її доходу, Також, просить стягнути з відповідачки на його користь понесені ним при звернені до суду судові витрати. Позивач та його представник- адвокат Каратассо Л.Г. в судове засідання надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі , позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з"явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. У відзиву на позов представник відповідача позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем була домовленість щодо проживання сина з матір"ю протягом вересня-травня, а з батьком протягом червня -серпня , щороку. Така домовленість існувала до тих пір, поки відповідачка не залишилася проживати постійно в Республіці Польща. Там вона створила нову сім"ю, народила другу дитини, не працює,перебуває на державному утриманні, інших джерел доходу не має. Вважає, що батько утримує сина біля себе, налаштувавши дитину проти матері, скористувашись тим, що повернутися в Україну вона не має змоги,посилаючись на військовий стан в Україні. Позивач заперечує проти припинення стягнення аліментів, так як вважажє, що дитина тимчасово проживає з батьком, але у випадку задоволення вимог та вирішення питання щодо стягнення з неї аліментів, просить врахувати, що в неї народилася ще одна дитина і тому просить зменшити розмір аліментів до 1/8 частини доходів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19.06.2019року у справі № 79/418/19, яке набрало законної сили 19.07.2019року, шлюб між сторонами розірвано . Згідно постанови державного виконавця Доманівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиціїт (м.Одеса) Мереженко Н.В., 02.07.2021року за судовим наказом №479/426/19, виданим 16.04.2019року Кривоозерським районним судом Миколаївської області, відкрито виконавче провадження № 679442298 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу і заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з 09.04.2019року і до досягнення дитиною повноліття ,тобто до [INFO] . Згідно рішення №7 органу опіки та піклування Доманівської селищної ради від 01.08.2022року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , 2015р.народження, разом з батьком [PERSON] , 1989р.народження зза адресою : [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження від 12.09.2022року щодо виявлення проживаючих в будинку [ADDRESS] ,складеного депутатом Доманівської селищної ради округу №2, за даною адресою проживають без реєстрації [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , протягом 4 місяців. Відповідно до довідки ліцею "Перспектива" Доманівської селищної ради Миколаївської області , від 09.09.2022року ,№65, [PERSON] дійсно навчається в ліцеї в 1 класі. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст.181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом - з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до норм Сімейного кодексу України, припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Згідно з ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Зазначені приписи кореспондуються з ч.4 ст. 273 ЦПК України, згідно з якою, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу даної норми права вбачається, що одним із способів захисту порушеного права у разі зміни обставин, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, є звільнення від них. Враховуючи викладене, суд вважає, що змінилося становище платника аліментів, оскільки син [PERSON] став проживати разом з ним та знаходиться на його утриманні. Доказів того, що відповідачка приймає участь в утриманні сина матеріали справи не містять, а тому відпали юридичні підстави для стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина. За таких обставин суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, звільнивши його від сплати аліментів шляхом припинення стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання сина, що проживає біля нього. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не укладено. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка працездатного віку , а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина . Однак, при визначення рорзміру аліментів, суд враховує, що відповідачка має на утриманні другу дитину [PERSON] , [INFO] , на даний час доходів не має, перебуває на соціальному забезпеченні держави Польща , тому суд вважає доцільним стягувати з відповідача, щомісячно, аліменти на утримання неповнолітнього сина у відсотковому відношенні, як просить позивач, однак в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини. Крім того, оскільки позов задоволено, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді судового збору.

Outcome: partial