Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

25.11.2022 року позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 06.06.2017 року Виконкомом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позову позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на спільне життя, у зв`язку з чим між ними виникали сварки. Все це призвело до втрати почуття любові. З відповідачем проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не мають, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом з матір`ю, позивачем по справі. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 06.06.2017 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Виконкомом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, про що зроблений актовий запис № 7. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання та місця проживання дитини сторони не мають, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом з матір`ю, позивачем по справі. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2022 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем позовних вимог щодо розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання залишити прізвище, яке вона набула під час реєстрації шлюбу. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Крім того, згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved