Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач-Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", звернувся до суду з позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] 13.10.2006 р. уклали кредитний договір № KRKRGK04350576. Відповідно до кредитного договору Банк зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 18000.00 [Долар США] строком до 12.10.2016 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач-1 13.10.2006 р. уклали договір іпотеки. Згідно з договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 64.20 кв.м., житловою площею 43.00 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов`язання за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу-1 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем-1 та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Відповідно до п. 18.12 договору іпотеки від 13.10.2006 визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у Предметі іпотеки без згоди на це іпотекодержателя. Даний обов`язок було порушено Відповідачем-1, а саме, відповідно довідки від 18.06.2021 року в предметі іпотеки, а саме у квартирі загальною площею 64.20 кв.м., житловою площею 43.00 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тим самим порушуючи норми договору іпотеки. Таким чином, Відповідач-2, Відповідач-3, Відповідач-4 , та усі інші мешканці, що були зареєстровані у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки, з порушенням вимог законодавства, не мають права користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з викладеним, позивач просив суд припинити дії, які порушують право сторони договора шляхом визнання [PERSON] щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неправомірними, вчиненими з порушенням умов законодавства; позбавити права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , неправомірно зареєстрованих осіб, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS] . із зняттям з реєстраційного обліку. Від представника позивача до початку судового засідання надійшла до суду заява про можливість розгляду справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись, до зали суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Від третьої особи Служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, , заперечує щодо зняття з реєстрації неповнолітніх. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Письмовими матеріалами справи встановлено, що між позивачем та [PERSON] 13.10.2006 р. укладено кредитний договір № KRKRGK04350576 (а.с. 6-8). Відповідно до кредитного договору Банк зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 18000.00 [Долар США] строком до 12.10.2016 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач-1 13.10.2006 р. уклали договір іпотеки. Згідно з договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 64.20 кв.м., житловою площею 43.00 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. (а.с. 8 зворот - 10). Згідно довідку Криворізької міської ради за адресою : [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 07.11.2006 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 07.11.2006 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 12.05.2011 року, [PERSON] , [INFO] з 20.07.2017 року, [PERSON] , [INFO] з 20.07.2017 року. (а.с. 12, 25, 26,27). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, ч.3 ст.12 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та рішення суду. Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ст. 51 Конституції України). Відповідно до вимог статей 7,155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно договору іпотеки, а також у відповідності ст. 9 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно договору іпотеки визначений обов`язок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди на це іпотекодержателя. Як випливає з матеріалів справи, доказів невиконання вищевказаних положень договору іпотекодавцем, розірвання чи припинення їх дії, а так само звернення стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру позивачем суду не надано. Крім того, позивачем не доведено, та не надано належних доказів у підтвердження того, що неповнолітні діти мають будь-яке інше житло в користуванні. Також у справі відсутні докази, що реєстрація у квартирі за адресою : [ADDRESS] , неповнолітніх дітей-членів сім`ї іпотекодавця порушує права позивача, перешкоджає йому у реалізації, у передбачений законом спосіб, прав іпотекодержателя. Так, у своєму позову сторона позивача зазначає, що наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. При цьому, жодних доказів того, що права позивача порушені - до суду не надано, оцінка майна в матеріалах справи відсутня, докази дій щодо перешкоджання реалізації цього предмета іпотеки - також в матеріалах справи відсутні. Також суд звертає увагу, що ні Житловий кодекс України, ні Цивільний кодекс України, ні Закон України «Про іпотеку» не містять норм, які б обмежували право неповнолітніх членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням, що перебуває в іпотеці. Водночас, суд враховує положення ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, згідно яких кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно з законом і необхідне у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб. Крім того, у п. 27 рішення ЄСПЛ від 17.05.2018 р. у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення ст. 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно з законом», не переслідує одну з законних цілей, наведених у п. 2 ст. 8 Конвенції, і не вважається необхідним у демократичному суспільстві. Таким чином, суд доходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку.

Outcome: dismissed