Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №28274 від 15.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 6 795 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування боргу позивача перед відповідачем ТОВ «ФК «Горизонт», нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, також виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку, передбаченого для вчинення такої нотаріальної дії, отже позивач вважає, що існує достатньо підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позоною заявою подано клопотання про витребування доказів, а саме про витребування у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. належним чином завірені копії документів, які були надані відповідачем для вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі №28274 та подано клопотання по витребування у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. матеріали виконавчого провадження №65858234. 13.07.2022 відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Суд розглядає справу за наявними матеріалами. Так, судом встановлено, що 15.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу вчинено виконавчий напис за №28274, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» суму заборгованості у розмірі 6 795,00 грн. Позивач дізнався про те, що на підставі оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем Голяченком І.П. винесено постанову від 01.07.2021 за якою відбувалось відрахування з заробітної плати, коли було відраховано 20% заробітку в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Матеріалами справи не встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено на підстави нотаріально посвідченого кредитного договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається з матеріалів справи оспорюваний, виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 15.03.2021 тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, тобто в період часу, коли законодавством не передбачалась можливість вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Матеріалами справи встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній належний розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем, за відсутності якого неможливо встановити, чи відповідають нарахування заборгованості відповідача дійсності. Отже, спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності заборгованості боржника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved