Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

08.09.2022 р. [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якому просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є дядьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , а його матір`ю є [PERSON] . З біологічним батьком дитини [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини відсутні. З народження [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] у м.чебоксари чуваської республіки російської федерації, але у зв`язку з тим, що остання зловживала алкогольними напоями і наркотичним засобами, а також жодним чином не піклувалась про нього, [PERSON] , яка є бабусею дитини, за погодженням з [PERSON] забрала дитину проживати разом з нею в Україну. З березня 2020 року [PERSON] проживає разом з позивачем, який разом з бабусею [PERSON] займається його вихованням та утриманням. З моменту переїзду малолітнього [PERSON] в Україну, матір [PERSON] жодної участі у його вихованні не приймала, про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток не піклувалась та матеріально не забезпечувала. Таким чином, оскільки вказана поведінка [PERSON] свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також нехтування своїми батьківськими обов`язками, позивач вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на його утримання, а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 12.09.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 23.11.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила та відзиву не подала. Враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідачка, що належним чином повідомлялась про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, відзиву не подала, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] є дядьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , а його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. З біологічним батьком дитини [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини відсутні. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення у частині вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що [PERSON] з моменту переїзду її сина в Україну жодної участі у вихованні дитини не приймає, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток не піклується та дитину матеріально не забезпечує, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також нехтування своїми батьківськими обов`язками. Так, з червня 2019 року малолітній [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] у м.чебоксари чуваської республіки російської федерації, але у зв`язку з тим, що остання зловживала алкогольними напоями і наркотичним засобами, а також жодним чином не піклувалась про нього, [PERSON] , яка є бабусею дитини, за погодженням з [PERSON] забрала дитину проживати разом з нею в Україну. З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що малолітній [PERSON] з березня 2020 року проживає разом зі своїм дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який разом з бабусею [PERSON] займається його вихованням та утриманням. Відповідно до копії вироку від 28.07.2021 р. у справі 1-276/2021, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.«в» ч.2 ст. 158 КК РФ, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки десять місяців. Судом встановлено, що з моменту переїзду [PERSON] в Україну його матір [PERSON] жодної участі у його вихованні не приймає, про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток не піклується та матеріально не забезпечує, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також нехтування батьківськими обов`язками. Крім того, як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування ШРДА від 29.11.2022 р. № 109-5349 щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,

Outcome: partial