Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

У січні 2022 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що в комунальній власності територіальної громади міста в особі Дніпровської місткої ради перебуває кімната № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі [PERSON] \~з 23.12.2011 року та\~ [PERSON] \~з 18.02.2011 року. Відповідно до довідки КП "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради від 25.06.2021 року нарахування за комунальні послуги за вказаною адресою припинені з 01.06.2019 року. Борг станом на 01.06.2021 року становить 3541,05 грн. Відповідачі за цією адресою понад шести місяців не проживають, двері опечатані, що підтверджується актами комісії КП "Жилсервіс-5" Дніпровської міської ради від 12.11.2021, 04.08.2021, 02.02.2021. Враховуючи наведене позивач, посилаючись на положення статті 71 ЖК України, просить визнати [PERSON] та\~ [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача Дніпровської міської ради Марінеско А.В., а згодом [PERSON] позов підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних даних та доказів. Представники третіх осіб - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Комунального підприємства «Жилсервіс-5» в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що в комунальній власності територіальної громади міста Дніпра перебуває гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на балансі Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. Як вбачається з матеріалів справи, у кімнаті № 140 вказаного гуртожитку з 23.12.2011 року зареєстрована відповідач [PERSON] на підставі ордеру № 115 від 23.12.2011 року. Крім того, з 18.02.2011 року був зареєстрований [PERSON] . Згідно з долученими до позову актами від 25.08.2022, 12.11.2021, 04.08.2021,15.06.2021, 11.03.2021 року, 02.02.2021, 04.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] понад шість місяців за цією адресою не проживають, кімната опечатана. Також судом установлено, що в січні 2022 року [PERSON] був знятий з реєстрації місця проживання в кімнаті [ADDRESS] . Статтею 47 Конституції України та статтею 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло, відповідно до якого ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Відповідно до частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з вказаних положень закону, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у випадку, коли вона була відсутня в ньому понад шість місяців і без поважних причин. Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] , але понад строки, визначені статтею 71 ЖК України, за вказаною адресою не проживає і доказів поважної причини свого непроживання суду не надала, суд вважає можливим позов у частині визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] задовольнити, оскільки не користування кімнатою та не оплата квартплати та комунальних послуг свідчить, що вона не має заінтересованості щодо цього житла. Заяву про збереження за нею цього житла понад строки, визначені у ст. 71 ЖК України, не подавала. Водночас суд вважає, що підстави для визнання [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] відсутні, оскільки на час розгляду справи він знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що підтверджується наявними у справі відомостями територіального органу Державної міграційної служби та відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. За таких обставин позовні вимоги Дніпровської міської ради необхідно задовольнити частково. При зверненні до суду позивачем Дніпровською міською радою був сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. Відповідно до\~частини 1\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог - у розмірі 1135 грн.

Outcome: partial