Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позиція сторін у справі [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , ТзДВ СК «Альфа-Гарант», в якому з урахуванням остаточної заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила: - стягнути з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на свою користь страхове відшкодування, яке становить вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу, у розмірі 87 323, 30 грн; - стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду (збитки), заподіяну їй внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 83 657, 19 грн, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та 10 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з вини [PERSON] сталася ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні пошкодження, у зв`язку з чим завдано матеріальний збиток. ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду в межах страхової суми. Окрім полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] уклав із ТзДВ СК «Альфа-Гарант» договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту за шкоду, спричинену третім особам, відповідно до якого страхова сума складає 100 000, 00 грн. Таким чином, відповідальність [PERSON] за шкоду, спричинену третім особам, застрахована на суму 230 000, 00 грн. Разом з тим, ТзДВ СК «Альфа-Гарант» частково відшкодовано спричинену позивачці шкоду у розмірі 70 399, 21 грн. Відповідно до висновку судового експерта, вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 21.03. 2021 року, станом на дату проведення дослідження становить 192 822, 01 грн без ПДВ. З метою проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, [PERSON] звернулася до ТОВ «Профісервіс Україна». Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 241 379, 76 грн з ПДВ. Вказана вартість збільшилась відносно тієї, яка визначена судовим експертом при проведенні експертного дослідження, у зв`язку з тим, що ТОВ «Профісервіс Україна» є платником ПДВ. Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного носу в т.ч. ПДВ складає - 157 722, 57 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 131 435, 47 + 20 % ПДВ). Різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля в т.ч. ПДВ і вартістю відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням фізичного зносу в т.ч. ПДВ (241 379, 76-157 722, 57) складає 83 657, 19 грн. Страховою компанією «Альфа-гарант» частково відшкодовано завдану шкоду, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок грошових коштів у сумі 70 399,27 грн. Таким чином, з ТзДВ СК «АЛЬФА ГАРАНТ» підлягають стягненню 87 323, 30 грн, а з [PERSON] - 83 657, 19 грн. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов в якому зазначив, що ліміт відповідальності СК «Альфа Гарант» становить 230 000 гривень та особою, відповідальною за завдані збитки за обома договорами обов`язкового і добровільного страхування, є СК «Альфа Гарант». Представник відповідача ТзДВ СК «Альфа-Гарант» подав відзив на позов, текст якого неможливо прочитати внаслідок поганої якості друку, а відтак суд не приймає його до уваги. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022 року клопотання представника відповідача про призначення експертизи у цивільній справі залишено без задоволення. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 21.03.2021 року приблизно о 12год. 05 хв. в м. Києві по проспекту Свободи водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Форд Фокус» д.н. [NUMBER] не зайняв відповідне крайнє положення та не переконався, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/4569/21 від 27 квітня 2021 року встановлено, що вказаними діями водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.36, 10.4 ПДР України, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП. За приписами частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, спричинену третім особам, на момент вчинення ДТП, з урахуванням договору добровільного страхування, була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на суму 230 000, 00 грн. ТзДВ СК «Альфа-Гарант» частково відшкодовано завдану шкоду, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача грошових коштів у сумі 70 399, 27 грн. Відповідно до висновку судового експерта, вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 21.03.2021 року, станом на дату проведення дослідження становить 192 822,01 грн без ПДВ. З метою проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, [PERSON] звернулася до ТОВ «Профісервіс Україна». Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 241 379, 76 грн з ПДВ. Вказана вартість збільшилась відносно тієї, яка визначена судовим експертом при проведенні експертного дослідження, у зв`язку з тим, що ТОВ «Профісервіс Україна» є платником ПДВ. Зазначені обставини підтверджуються рахунком на оплату № 346 від 20 травня 2021 року, актом приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг № 398 від 20 травня 2021 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 20 травня 2021 року, рахунком на оплату № 345 від 20 травня 2021 року, актом приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг № 395 від 20 травня 2021 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 29 від 20 травня 2021 року. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 203/3219/15-ц. У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 зазначено, що системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. За таких обставин саме [PERSON] ,, як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відтак вимоги позову в цій частині підлягають задоволенню з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства. У статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У заяві про страхове відшкодування [PERSON] не зазначала, що згідна з отриманням страхової виплати у розмірі 70 399, 27 грн і що саме це є врегулюванням страхового випадку не вказано. Подаючи заяву про страхове відшкодування на бланку страхової компанії, [PERSON] керувалася не врегулюванням страхового випадку, а положеннями статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає певну форму такої заяви і це не двостороннім договором про врегулювання страхового випадку. Домовленість сторін (письмова форма правочину) може підтверджуватися згідно з частиною першою статті 207 ЦК України, якщо його зміст (домовленість про правочин) зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Таких доказів взаємної двосторонньої домовленості позивачки і страховика про врегулювання страхового випадку відповідач не надав. Більше того, зі змісту заяви про страхове відшкодування (а не про врегулювання страхового випадку) безспірно вбачається відсутність домовленості про кінцеве визначення страхової суми і шкоди, так як використовуються такі терміни як «взаєморозрахунки не проводилися», «погоджують, що можливе застосування коефіцієнту фізичного зносу» тощо, що вочевидь не свідчить про врегулювання відносин. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 523/2791/18. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного носу в т.ч. ПДВ складає - 157 722, 57 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 131 435, 47 + 20 % ПДВ), а відтак за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування у розмірі 70 399, 27 грн стягненню з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] підлягає сума грошових коштів у розмірі 87 323, 30 грн, позов в цій частині також є обґрунтованим. Суду не доведено наявності моральної шкоди, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: approved