Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що має з відповідачем спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою. На даний час відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 4000,00 грн. на банківську картку позивачки та допомагає позивачці утримувати дитину, проте, у зв`язку із тим, що є імовірність того, що відповідач припинить матеріально забезпечувати дитину, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк на усунення недоліків. 08.12.2022 року на виконання ухвали суду до матеріалів справи надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.12.2022 року провадження по справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 22.12.2022 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 22.12.2022 року через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] , виданому Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області серії [NUMBER] від 21.10.2016 року, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Дитина [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Позивачка вказує, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, проте просить суд закріпити його обов`язок щодо утримання дитини та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час в ч. 5 ст. 183 СК України передбачено право того з батьків, разом з яким проживає дитина звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи наведені вище норми законодавства, можна дійти висновку, що законодавцем з метою забезпечення потреб дитини та захисту її інтересів визначений мінімальний розмір аліментів в частці від доходу платника, на який позивач вправі заявити безспірну вимогу про їх стягнення. Відповідач є працездатним, відомостей про наявність на утриманні відповідача непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину останнім не надано. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, враховуючи визнання відповідачем позову, суд задовольняє позовні вимоги та визначає розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Задовольняючи позовні вимоги, суд одночасно стягує з відповідача судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум. На підставі викладеного і

Outcome: approved