Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 26.11.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції до суду звернулася [PERSON] , в якому також просила визначити місце їх дітей разом з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою судді від 27.10.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.12.2022 року з боку повивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона уточнила позовні вимоги та просить суд розглянути позовні вимоги тільки в частині розірвання шлюбу, в іншій частині позовні вимоги не розглядати. Також позивач зазначила, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує, просить шлюб розірвати та розглядати справу за її відсутності. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимоги чинного законодавства шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.11.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 26.11.2011 року ( а.с. 7). Від даного шлюбу у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживаю з позивачем, що підтверджено відповідними довідками, які містяться в матеріалах справи. Дійсне відповідачем не спростовано. Щодо наявності між сторонами спору щодо поділу майна в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 992,40 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved