Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] , 1992 р. н., батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] - позбавити [PERSON] , 1993 р. н., батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до заочного рішення Люботинського міського суду Харківської області від 29.05.2020 р. малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано у батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради № 164 від 08.08.2020 р. [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено його опікуном [PERSON] . За весь час від відібрання дитини, батьки жодного разу не поцікавилися її місцем перебування, умовами проживання та не вжили спроб повернути дитину. Аліменти на утримання дитини відповідачами не сплачуються, що підтверджено довідками державної виконавчої служби. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судові засідання не з`являються, про дату та час судового розгляду повідомлялися судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Треті особи направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] записано [PERSON] та [PERSON] . Батьком дитини записано громадянина Іраку [PERSON] , який не визнає себе батьком дитини, про що зазначає в нотаріально посвідченій заяві від 07.02.2019 року. Позову про оспорення батьківства та виключення з актового запису відомостей про батька відповідач не подавав. Згідно рішення Люботинського міського суду Харківської області від 29.05.2020 відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. В подальшому над [PERSON] призначено опікуна [PERSON] . Станом на 01.08.2022 р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання [PERSON] складає 83 091,17 грн., що підтверджується довідкою та розрахунком державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області. Заборгованість [PERSON] Газі Хусейн по сплаті аліментів на утримання [PERSON] станом на 01.08.2022 р. складає 86 094,50 грн. що підтверджується довідкою та розрахунком державного виконавця Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби. Відповідно до довідок КНП «Центр первинної медико -санітарної допомоги, [PERSON] 2018 р.н. в медичному закладі не задекларований, за медичною допомогою мати не зверталася, медичні обстеження не проводилися. Згідно довідки КНП «Міська дитяча поліклініка №7» Харківської міської ради [PERSON] перебуває під наглядом фахівців поліклініки, дитину на огляди та обстеження супроводжує опікун [PERSON] . Провести обстеження житлових умов [PERSON] не виявилося можливим, оскільки будинок був зачинений. Виходячи з зовнішнього вигляд у будинок не придатний для проживання. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи суд вбачає, що відповідачі ухиляються від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що підтверджується зібраними у справі доказами, а також тим, що з моменту відібрання дитини, ними не вжито жодних заходів щодо її повернення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Одночасно, суд зазначає, що відповідач не позбавлені права ініціювати питання поновлення батьківських прав згідно з ст. 169 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved