Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона звернулася до нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] , її батька [PERSON] , проте нотаріус повідомила їй, у зв`язку із арештом майна [PERSON] . Оскільки, наявність обтяження на нерухоме майно позбавляє її реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька. Вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2022 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Між тим, представником позивача через канцелярію суду було подано заяву, в якій представник просив суд слухати справу без його участі та участі позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданим повторно 22 жовтня 2021 року. Позивач по справі [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 14 березня 1990 року та Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 23 вересня 2012 року. Як вбачаться із наявних у матеріалах справи належним чином завірених копій: Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] [NUMBER] від 29 березня 1989 року; Рішення Фастівського районного суду Київської області від 2 серпня 2000 року № 2-379; Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2008 року № 2-102/08; Довідки № 639 виданої КП Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації 03 жовтня 2022 року, за [PERSON] по праву приватної спільної часткової власності зареєстрована 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Окрім того, за [PERSON] на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 3224955300:01:001:0316 площею 0,0203 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужене об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 313179731, на невизначене майно, все майно [PERSON] було накладено арешт відповідно до номеру запису про обтяження: - №19037729 від 04.11.2011 року, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції, - №19037529 від 12.08.2007 року, обтяжувач: Фастівська державна виконавча служба, - №5470071 від 12.08.2007 року, реєстратор: Фастівська районна державна нотаріальна контора, - №11804003 від 04.11.2011 року, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. З листа Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 43979-6 від 20 вересня 2022 року, вбачається, що згідно даних АСВП станом на 19 вересня 2021 року у відділі не перебувають на виконанні будь-які виконавчі провадження де боржником є [PERSON] . Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, архів за 2007 та 2011 роки знищено. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з метою захисту порушеного права позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі реалізувати свої спадкові права, підстав для обтяження майна суд не вбачає, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved