Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] в особі представника адвоката Корнієнка А.А. звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлої. 28.04.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 269164,50 грн., що підтверджується довідкою Відділу опрацювання пенсійної документації № 2, наданої ГУ ПФУ в Запорізькій області від 31.03.2021 за № 71 приватному нотаріусу Слащеву А.Г. 29.09.2021 представник позивача адвокат Корнієнко А.А. звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію помісячних виплат пенсії [PERSON] , повідомити розмір нарахованої але не виплаченої пенсії [PERSON] за період з 01.01.2014 по 22.08.2020. Листом від 12.05.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило представникові позивача, що довідка про наявність недоотриманої пенсії померлого [PERSON] № 71 від 31.03.2021 була надана ГУ ПФУ в Запорізькій області приватному нотаріусові Маріупольського міського нотаріального округу Слащеву А.Г. Сума недоотриманої пенсії буде виплачуватися згідно ч. 2 ст. 49 та з урахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інша інформація щодо нарахованої [PERSON] пенсії є конфіденційною та не може бути надана. Позивач вважає, що обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном, є неправомірним. Ніяких законних підстав для припинення нарахування померлому [PERSON] пенсії не існувало і припинення виплат не впливає на спадкування, адже до спадкової маси належать суми всієї недоотриманої за життя [PERSON] пенсії. З огляду на викладене, позивач, з урахуванням уточненого позову, просив стягнути з відповідача невиплачену пенсію в розмірі 77983,61 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву [PERSON] від 24.05.2021 залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 07.06.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано\~від Головного управління Пенсійного фонду України\~в Запорізькій області\~відомості щодо розміру пенсії [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2014 року по 22.08.2020 помісячно, із обов`язковим зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії. 22.06.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з огляду на наступне. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання виплати пенсії за минулий час. Так, суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Виходячи з викладеного, при складанні довідки на запит нотаріуса про розмір недоотриманої пенсії було вказано розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки та роз`яснено, що розмір пенсії визначається за період, початок якого рахується від дня звернення за недоотриманою пенсією з урахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки перед зверненням за пенсією, але не більше ніж по місяць смерті пенсіонера включно та те, що розмір недоотриманих сум пенсій зменшується в залежності від дати звернення до органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на їх отримання. Довідка про суми недоотриманої пенсії померлого [PERSON] була надана відповідачем на запит приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу 31.03.2021 на загальну суму 269164,50 грн. Розмір недоотриманої пенсії буду виплачена позивачеві на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до ч. 2 ст. 49 та з урахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 28.06.2021 відповідачем подано до суду витребувану ухвалою суду про відкриття провадження в справі інформацію, а саме: довідку щодо розміру нарахованої та виплаченої [PERSON] пенсії за віком (а.с. 42), згідно якої за період з січня 2014 року по серпень 2020 року [PERSON] нараховано пенсії за віком на загальну суму 468434,06 грн., з яких виплачено 121285,95 грн. Ухвалою суду від 12.10.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви. 23.10.2021 представником позивача подану до суду позовну заяву (уточнену), яка відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою суду від 29.10.2021 поновлено провадження в справі, призначено підготовче засідання. 11.11.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву (уточнену), в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Заперечення відповідача у відзиві від 11.11.2021 тотожні за змістом запереченням, зазначеним у попередньому відзиві. Ухвалою суду від 12.01.2022 провадження в справі зупинено до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду цивільної справи № 243/13575/19. Ухвалу було оскаржено представником позивача в апеляційному порядку. Постановою Запорізького апеляційного суд від 10.05.2022 апеляційну скаргу представника позивача задоволено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2022 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою суду від 27.05.2022 продовжено розгляд справи, призначено підготовче засідання. 12.09.2022 судом закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судові засідання, призначені на 10.10.2022, 09.11.2022, 08.12.2022 сторони та їх представники не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення судового розгляду до суду не зверталися. При цьому, представник позивача просив суд справу розглянути за відсутності позивача та її представника (абз. 4 прохальної частини позовної заяви (уточненої) від 20.10.2021. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд доходить наступного висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] померла батько позивача [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії. 28.04.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 269164,50 грн. (а.с. 13). Свідоцтво видане на підставі довідки від 31.03.2021 № 71 ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому [PERSON] перебував на обліку. При цьому, відповідачем нараховано [PERSON] за період з січня 2014 року по серпень 2020 року пенсію за віком в загальному розмірі 468434,06 грн, з яких сплачено померлому [INFO] за період з січня 2014 року по лютий 2016 року та з травня 2016 року по лютий 2017 року. Пенсію за період з березня 2016 року по квітень 2016 року та за період березня 2017 року по серпень 2020 року відповідачем в загальному розмірі 347148,11 грн. [PERSON] за життя сплачено не було. Зазначене підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Запорізькій області від 23.06.2021 (а.с. 42 44). Спадщина у вигляді недоотриманої пенсії була прийнята позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.04.2021 (а.с. 13). Проте, зазначене свідоцтво було видано на суму недоотриманої пенсії, повідомленою відповідачем нотаріусові 31.03.2021. Різниця між розміром недоотриманої [PERSON] пенсії, повідомленим відповідачем нотаріусові, та загальним розміром недоотриманої [PERSON] за життя пенсії склала 77983,61. Згідно за\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 46\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до\~ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 91 якого передбачено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої \~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно з статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії [PERSON] на інших підставах суду не надано. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, відповідно до\~статті 92 Конституції України\~виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Відповідно до\~статті 64 Конституції України\~конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було. З довідки ГУ ПФУ в Запорізькі області від 23.06.2021 (а.с. 42 44) вбачається, що пенсію [PERSON] за період з березня 2016 року по квітень 2016 року та за період березня 2017 року по серпень 2020 року нараховувалась, проте не сплачувалась. Загальний розмір недоотриманої померлим пенсії за зазначені періоди становить 347148,11. Рішення щодо припинення виплати пенсії [PERSON] за зазначені періоди суду сторонами не надано. Вищенаведені положення законодавства з урахуванням сталої судової практики у спірних правовідносинах свідчать про те, що спадкодавець мав право на нарахування та виплату пенсії за вищезазначений період незалежно від звернення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області за її отриманням. Отже, і спадкоємець відповідно до положень\~статті 1227\~ЦК України\~має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19. На частку недоотриманої [PERSON] пенсії в розмір 77983,61 грн.\~відповідачем відомості нотаріусу не надано, без чого той позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед померлим з огляду на вимоги\~ст. 46 Закону № 1058, спірну заборгованість не включив до наданих нотаріусу відомостей для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то вказане унеможливлює виконання нотаріусом своїх повноважень по видачі такого свідоцтва та не потребує додаткового звернення позивача до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкову передумову для звернення до суду. Крім того, саме позивачу видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на частину недоотриманої пенсії, а, отже, він є таким, що прийняв спадщину в цілому (ч. 2\~ст. 1268 ЦК України). Отже, оскільки за життя батько позивача недоотримав пенсію в розмірі 347148,11 грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є його спадкоємцем, який прийняв спадщину, суд доходить висновку, що позивач як спадкоємець набув право на отримання недоотриманою спадкодавцем [PERSON] пенсії. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії [PERSON] в розмірі 77983,61 грн.\~в порядку спадкування за законом, а відтак позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн. судового збору. Доказів понесення позивачем інших судових витрат суду не надано.

Outcome: approved