Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

У липні 2022 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивачі мотивували тим, що житловий будинок [ADDRESS] , має статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному будинку були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолі тніх і непрацездатних. З уведенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, але вищезазначені особи в установленому порядку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на спадкове майно. [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] за життя заповіту не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита у Носівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області на підставі заяви його дружини [PERSON] . [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . За життя [PERSON] заповітів не складала. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину вони прийняли. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , позивачам відмовлено у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії. Одночасно позивачам було роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав в судовому порядку. Саме тому позивачі звернулися до суду та просили судовим рішенням: - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] , спадкоємцем якого була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] , спадкоємцем якого була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 27 липня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09 листопада 2022 року. Ухвалою суду від 09 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 19 грудня 2022 року. У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, у яких указали, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом встановлено, що домогосподарство [ADDRESS] відносилося до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою КП «Носівське БТІ» Носівської міської ради Чернігівської області № 55 від 14 червня 2022 року (а. с. 23) та довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 1610 від 15 липня 2021 року (а. с. 10). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспного двору, є рівними. Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] в м. Носівка Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору. Згідно з копією довідки № 1613, виданої Носівською міською радою Чернігівської області 15 липня 2021 року, станом на 14 квітня 2004 року померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 89-93) та матеріалами спадкової справи після його смерті (а. с. 100-109). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 9). Отже, [PERSON] була спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлого [PERSON] . Носівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 139/2006, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 88). Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 100-109). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] після смерті [PERSON] став належати в цілому спірний житловий будинок, однак вона не оформила свого права власності та спадкового права на нього. [INFO] в м. Носівка Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно з копією довідки № 1603, виданої Носівською міською радою Чернігівської області 15 липня 2021 року, станом на [INFO] померла [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 45-53) та матеріалами спадкової справи після її смерті (а. с. 54-80). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 13). [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 17) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 18). Отже, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. заведено спадкову справу за № 57/2021, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 43-44). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, подавши до нотаріальної контори в установлений законодавством шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Між спадкоємцями укладено договір про поділ спадщини, який стосується двох земельних ділянок площами 3,7303 га та 3,7297. Договором не охоплено спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 54-80). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок після померлої матері. Нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину підтверджується постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 140/02-31 від 12 липня 2022 року (а. с. 27). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 59,0 кв. м, житлова площа - 32,6 кв. м (а. с. 24-26). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачі сплатили судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 6). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved