Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач 27 липня 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "СК "ПЗУ Україна" 124600,00 грн. як страхове відшкодування, посилаючись на те, що 01 травня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "Ауді А-8", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача пошкоджена паливно-роздатна колонка на АЗС 1507, яка є предметом договору добровільного страхування майна, укладеного 13 вересня 2018 року між позивачем та ПзІІ "АМІК Україна". Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2019 року у справі № 469/446/19 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню. 03 травня 2019 року до позивача звернувся представник потерпілого ПзІІ "АМІК Україна" із заявою про пошкодження майна АЗС 15-07 у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком до умов договору. Позивач на підставі страхового акта та розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 124600,00 грн. 11 березня 2020 року на адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, але зазначену вимогу відповідачем проігноровано. 04 серпня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за йоого відсутності, щодо прийняття заочного рішення не заперечує; відповідач відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2018 року між ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" та ПзІІ "Амік Україна" укладений Договір добровільного страхування майна юридичних осіб № 251.994151823.0086, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого майна - будівель та споруд або їх частини з внутрішнім оздобленням та обладнання АЗС; товарно-матеріальні цінності, що зберігаються на АЗС; офіси будівлі та приміщення і обладнання в них; грошові кошти. Відповідно до умов Правил ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" добровільного страхування майна, страховик наданає страхове покриття на випадок пошкодження або втрати застрахованого майна в наслідок настання подій, що мають ознаки ймовірності та випадковості настання, у тому числі у випадку транспортної шкоди - безпосереднє зіткнення з самохідним транспортним засобом (варіант "07"). Строк дії договору з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року. Загальна страхова сума є узгодженою у сумі, заявленої страхувальником вартості всіх груп застрахованого майна, та складає 2447407919,61 грн. (а.с.44-47). Пунктом 2.7.3.частини "Б" договору добровільного страхування страховим ризиком визначено транспортну шкоду - подію, за якою страховик відшкодує збитки в зв`язку з пошкодженням або знищенням застрахованого майна внаслідок безпосереднього зіткнення з ним самохідного транспортного засобу (а.с.53). Додатком №1 до договору добровільного страхування визначено місцезнаходження майна, належного ПзІІ "Амік Україна" (а.с.74-79), у тому числі АЗС 15-07 у с.Красне Миколаївської області, вул.Енгельса, 25А (п.129). Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у тому, що він 01 травня 2019 року о 13.00 год. на автодорозі М-14 на 80 км на АЗС «АМІК» № 1507, керуючи транспортним засобом «AUDI А-8», номерний знак [NUMBER] , у порушення п.п.2.3 «б», 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України при виявленні перешкоди в русі не був уважним та обережним, не вжив заходів для об`їзду перешкоди або для повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб та паливно-роздатна колонка отримали механічні ушкодження та завдано матеріальні збитки (а.с.84). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначена подія підтверджена також довідкою про ДТП (а.с.82-83). 03 травня 2019 року ПзІІ "Амік Україна" звернувся до позивача із заявою про настання збитків за договором страхування ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" у орієнтовних розмірах 50000,00 грн.; причиною збитків зазначено ДТП на АЗС 15-07 за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Красне, вул. Енгельса, 25а, в результаті якої транспортний засіб здійснив наїзд на автозаправну колонку та конструкцію АЗС, про зазначену подію повідомлено поліцію (а.с.80-81). Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт №9 за договором підряду № ФМ-220119-01/19/99 від 22 січня 2019 року, укладеним між ПІІ "Амік Україна" та ПП РВК "Фасад-Майстер", загальна вартість ремонтних робіт на АЗС № 15-07, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Березанський район, с. Красне, вул. Енгельса, 25, становить 124600,00 грн. (а.с.86-87). Відповідно до платіжного доручення № 141294701 від 12 липня 2019 року, ПзІІ "Амік Україна" на користь ПП РВК "Фасад-Майстер" в рахунок оплати за ремонтні роботи на АЗС №15-07 за рахунком №65 від 03 липня 2019 року здійснено сплату 124600,00 грн. (а.с.88). 01 жовтня 2019 року позивачем складено акт № 190503.01, у якому розмір матеріальних збитків, завданих ПзІІ "Амік Україна", становить 124600,00 грн., та позивачем прийнято рішення про загальний розмір страхового відшкодування по даній події у сумі 124600,00 грн. (а.с.89) та видано розпорядження № 190503.01 на виплату страхового відшкодування у сумі 124600,00 грн. (а.с.90), яке платіжним дорученням № 7406 від 03 жовтня 2019 року сплачено позивачем на користь ПзІІ "Амік Україна" (а.с.91). З метою досудового врегулювання спору ПрАТ "СК " ПЗУ Україна" 11 березня 2020 року за вихідним № 1384840 направило відповідачу претензію щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, з вимогою про відшкодування шкоди в розмірі 124600,00 грн. (а.с.93). Виплату позивачу в рахунок відшкодування шкоди відповідач не здійснив, що відповідачем не спростовано. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі частини 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. У ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з приписами статті 9 Закону України «Про страхування», розмір страхової суми, яка виплачується при настанні страхового випадку, визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Аналогічна норма міститься і в частині 3 статті 988 ЦК України, відповідно до якої страхова виплата за договором страхування не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Наведена правова позиція викладена також і у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 572/2976/19. Так як відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, тобто до відповідача, в порядку суброгації стягненню з відповідача на користь позивача підлягає страхова виплата у розмірі 124600,00 грн.. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України перебачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved