Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у серпні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована за адресою:, державний акт на яку не було отримано. 14.06.2000 року тимчасово виконуючим обов`язки завідуючого Тростянецької державної нотаріальної контори Зіньківським І.М. було видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом №1455 на Ѕ частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці, але документи, що посвідчує прав власності, на яку не було отримано. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15.08.2001 року затверджено мирову угоду, згідно якої у власність позивача переходить весь жилий будинок та прибудинкові будівлі і споруди та вся приватизована земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу із протоколу засідання виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів рішенням №408 від 15.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» земельна ділянка площею 100 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана у приватну власність [PERSON] . Завершити приватизацію вказаної земельної ділянки спадкодавець за життя не встиг. Позивач є сином та єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , позивач набув права на спадкування усіх його прав та обов`язків, у тому числі право на завершення приватизації земельної ділянки. Однак за відсутності правовстановлюючого документу позивач позбавлений можливості одержати свідоцтво про право на спадщину, тому вимушений звернутися до суду. Позивач звернувся до державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. для оформлення спадкових справ на земельну ділянку, але держаний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на його ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку загальною площею 1000 кв. м., яка була передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів №408 від 15.12.1993 року, та розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області. Ухвалою суду від 06.09.2022 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 28.10.2022 закрито підготовче провадження, витребувано докази та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 28.11.2022 за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача Тростянецьку міську раду на належного відповідача [PERSON] . Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 45). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 4, 12). Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Воропай В.В. була заведена спадкова справа № 197/1999, та 14.06.2000 року видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] та [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.33, 34, 35). На підставі ухвали Тростянецького районного суду Сумської області від 15.08.2001 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за умовами мирової угоди позивач набув у власність житловий будинок із земельною ділянкою по [ADDRESS] (а.с.7). У Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі указаного рішення суду за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.9). За життя [PERSON] рішенням №408 виконавчого комітету Тростянецької міської ради народних депутатів від 15.12.1993 року передано земельну ділянку загальною площею 700 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З листа Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.08.2021 установлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у відділі не встановлено (а.с.11). Постановою державного нотаріуса Тростянецької державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 18.08.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 5). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] суд виходить із такого. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] тому спірні правовідносин регулюються ЦК УРСР. Ураховуючи викладене, спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після смерті діда позивачки регулюються нормами ЦК УРСР. Статтями 548, 549 ЦК Української РСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння з моменту відкриття спадщини; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документу позивач, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved