Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

01.11.2022 року заявники звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 18.09.2010 року між ними у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Вони не живуть однією сім`єю, ведуть порізно фінансову та господарську діяльність, сімейний союз між ними фактично відсутній. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та матеріальному забепеченні. Посилаючись на зазначене, заявники в заяві просять розірвати між ними шлюб. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді від 01.11.2022 року у цивільній справі відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду на 21.12.2022 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заяву підтримав та просив задовольнити. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заяву підтримала та просила задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. \~ \~ У відповідності до ч.3, 7, 8 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Вимогами ч. 1 ст. 190 Сімейного кодексу України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Відповідно до ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що 18.09.2010 року між заявниками у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 597. [INFO] у заявників народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 01.02.2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 130. Заявники не живуть однією сім`єю, ведуть порізно фінансову та господарську діяльність, сімейний союз між ними фактично відсутній. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір матеріального забезпечення. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, з урахуванням того, що сімейний союз\~між заявниками\~фактично відсутній\~і вони\~бажають,\~щоб цивільний\~стан був\~юридично оформлений\~розірванням шлюбу\~ та\~поданням спільної\~заяви про\~розірвання шлюбу\~ підтверджують,\~що зробили\~свідомий та\~добровільний вибір,\~і після\~розірвання шлюбу\~не будуть\~порушені їх\~особисті та\~майнові права,\~а також\~права їх\~дитини,\~ суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.7\~ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved