Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

В серпні 2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.10.2007 сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, свідоцтво серія [NUMBER] . У сторін під час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, через конфлікти та непорозуміння, різні погляди на життя та різні характери. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 08.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 13.09.2022 клопотання відповідача задоволено та вирішено надати сторонам строк для примирення тривалістю три місяці, на цей період зупинено провадження. Ухвалою суду від 09.12.2022 провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та наполягала на розірванні шлюбу. Зазначила, що сторони дійшли згоди у вихованні та утримані дітей. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області з 20.10.2007 (свідоцтво про шлюб 4 а.с.). В період шлюбу у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження а.с. 5,6). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, відповідач визнав позов, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 2492,40 грн в рахунок відшкодування судових витрат, що включає в собі 992,40 грн сплаченого судового збору та 1500 грн витрат на правничу допомогу, оскільки позов задоволено у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved