Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 листопада 2022 року заявник звернулася до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~В заяві зазначила, що вона народилася [INFO] , а тому з 10 травня 2021 року має право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років, тому звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області. Однак під час вивчення документів, що підтверджують трудовий стаж заявника виявлено, що трудова книжка має виправлення, які не завірені належним чином. Крім того, в архівній довідці №П-499/05-02 від 30 листопада 2020 року, що підтверджує трудовий стаж заявника, не вказано її по-батькові. Вказані обставини перешкоджають [PERSON] реалізувати своє право на отримання пенсії, тому вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. В судове засідання заявник надала заяву, в якій просила слухати справу в її відсутність та підтримала заявлені вимог у повному обсязі. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.293 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами, певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно з абз. 2 п.12 вказаної постанови Пленуму, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісти у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За правилами ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції,до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. За вимогами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суд встановив, що заявниці [PERSON] 02 грудня 1981 року було видано трудову книжку [NUMBER] , в якій мається виправлення в даті її народження (а.с.9-12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 1972 року бюро ЗАГС виконавчого комітету Добровеличкіської районної Ради депутатів трудящих Кіровоградської області, [PERSON] народилася [INFO] в селі Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що [PERSON] 08 квітня 1986 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.8). Крім того, з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 1997 року Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області, вбачається, що заявниця [PERSON] дійсно народилася [INFO] в селі Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.4-5) Також з архівної довідки від 30.11.2020 №П-499/05-02, виданої об`єднаним трудовим архівом Добровеличківського району Кіровоградської області встановлено, що у документах архівного фонду "Приватне сільгосппідприємство (ПСП) "Липнязьке" Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області" у книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника є відомості про кількість відпрацьованих вихододнів [PERSON] , однпк по-батькові не вказано (а.с. 13). Таким чином, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо так і в їх сукупності, суд доходить висновку, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана 02 грудня 1981 року та архівна довідка від 30.11.2020 №П-499/05-02, видана об`єднаним трудовим архівом Добровеличківського району Кіровоградської області, належить саме заявниці. Враховуючи, що в трудовій книжці внесено виправлення, а у архівній довідці від 30.11.2020 №П-499/05-02 не зазначено по батькові, вказане позбавляє заявницю можливості реалізувати гарантоване їй право на призначення пенсії, встановлення факту належності трудової книжки та архівної довідки має для неї юридичне значення, тому суд доходить висновку, що заява заявниці є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved