Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

10.08.2022 [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що під час перебування з відповідачем у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . В подальшому шлюбні відносини між сторонами погіршилися, тому вони почали проживати окремо, у зв`язку з чим 05.08.2022 позивач подала до суду заву про розірвання шлюбу. За попередньою домовленістю сторін син проживає з матір`ю та фактично перебуває на її утриманні, оскільки відповідач не допомагає жодним чином, тому вона звернулася з даним позовом до суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2022 справу передано у провадження судді Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 15.08.2022 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. 21.09.2022 представником позивача [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи платіжних документів відповідача на утримання дитини, що підтверджують покупку речей. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У судове засідання позивач не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та позивача, у якій вона позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Зі змісту заяви також вбачається, що відповідач в цілому не заперечив щодо стягнення з нього аліментів, однак просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі, передбаченому законодавством на утримання однієї дитини, оскільки вказав, що наразі доходу немає та на його утриманні також перебуває його рідна бабуся. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.07.2019 Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №1046, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05.11.2019. В обґрунтування позову позивач стверджує, що після припинення сторонами спільного проживання дитина проживає із нею та повністю перебуває на її утриманні. Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки вони не спростовані відповідачем, який визнав позовні вимоги частково, заперечивши лише їх розмір. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст. 182 цього Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» з 01.07.2022 встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2201 грн. При розгляді даної справи суд також приймає до уваги, що частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, а також заважаючи на те, що з матеріалів справи не вбачається наявності у відповідача інших утриманців чи даних про його поганий стан здоров`я, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його неповнолітнього сина, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому судом також враховується положення ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, згідно з яким за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Із урахуванням наведеного та встановлених судом обставин справи, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом приймається до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial