Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відтак, його слід позбавити таких відносно дитини. В судове засідання позивач не з`явилася. Її представник - адвокат Комарницька М.В. подала заяву розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позов підтримує та просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, так як відбуває на даний час покарання у місцях позбавлення волі. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що 01.09.2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Рішенням Солівського районного суду Львівської області від 13.03.2014 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. 05.03.2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17.02.2015 року, виданого повторно, вбачається, що батьками [PERSON] є мати [PERSON] та батько [PERSON] . З оглянутої характеристики за №65 від 22.07.2022 року, виданої Старостою села Кам`янка Сколівської міської ради вбачається, що [PERSON] народилася та проживає у м.Кам`янка Стрийського району Львівської області. Працює вчителем у місцевій школі. Одружена та має троє дітей. У селі поводиться добре. Будь-які скарги від сусідів та жителів села з приводу негативної поведінки на неї відсутні. З оглянутої характеристики Кам`янського закладу загальної середньої освіти Сколівської міської ради на позивача [PERSON] вбачається що остання користується авторитетом у школі серед педагогічних працівників, учнів та батьків. З оглянутої характеристики вищезазначеного навчального закладу вбачається, що [PERSON] старанний здібний та відповідальний. Користується авторитетом у класі. До уроків ставиться сумлінно та відповідально. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що відповідач на даний час відбуває покарання у ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)». Не виконує та до часу засудження не виконував неналежним чином свої батьківські обов`язки щодо сина. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. А тому, аналізуючи всі докази по справі, вбачається, що відповідач [PERSON] неналежно піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, а відтак позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 992,40 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved