Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

01 вересня 2022 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ігнатенко В.М., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 01 серпня 2018 року Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №65. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2018 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано 01 серпня 2018 року Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №65. Від шлюбу спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейні та шлюбні відносини між ними припинені з липня 2021 року, спільне господарство не ведеться. Сім`я носить формальний характер, при цьому позивачу не відоме місце перебування відповідача, що позбавляє його можливості розірвати шлюб в органах РАЦС, в зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.\~ Ухвалою судді від 20 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ігнатенко В.М. у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не направила. З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у його заві про розгляд справи без його та позивача участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 01 серпня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 серпня 2018 року, про що в цей же день складено відповідний актовий запис №65. Після реєстрації шлюбу [PERSON] своє прізвище не змінювала. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, від зазначеного шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, а відповідач не заперечує, що з липня 2019 році шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подальше збереження сім`ї вважає неможливим. При цьому, внаслідок відсутності відомостей щодо місця проживання відповідача, позивач не має об`єктивної можливості розірвати шлюб шляхом подачі відповідної заяви до органів ДРАЦС. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяви чи заперечень щодо розірвання шлюбу до суду не надала, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач після реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище не змінювала, підстави для застосування норм ст.113 СК України відсутні. Приймаючи до уваги, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6\~ ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст. 3, 24, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved