Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Київської міської ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності у рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Всі спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст.. 1268, 1269 ЦК України. Доля кожного із трьох спадкоємців склала по 1/9 частці. Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.09.2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй (1/9) частку у спадковому майні після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів. [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 4/9 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом щодо 4/9 часток квартири померлого [PERSON] була його дружина [PERSON] і спадкоємцем за правом представлення онучка - позивачка [PERSON] . Всі спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст.. 1268, 1269 ЦК України. Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.09.2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй (2/9) частку у спадковому майні після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів. [PERSON] , будучи власником 1/3 частки, прийняла 1/9 частку після смерті сина [PERSON] та прийняла 2/9 частки після смерті чоловіка [PERSON] , тобто всього мала право на 6/9 часток квартири. Позивачка ж прийняла 1/9 частину після смерті батька та прийняла 2/9 частки після смерті діда. [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 6/9 часток квартири [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 3, 8782 га, що розташована за адресою: Київська область, Богуславський район, Іванівська сільська рада, грошові вклади, що знаходилися у Філії ГУ АТ «Державний ощадний банк України» та АТКБ «ПриватБанк». Спадкоємцем за правом представлення щодо 6/9 часток квартири та іншого спадкового майна після смерті [PERSON] є онучка - позивачка [PERSON] .Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.09.2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку (6/9) у спадковому майна після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. При цьому 21.07.2022 року державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та грошові вклади після смерті [PERSON] . Заповіти щодо спадщини померлі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не складали. Таким чином, позивачка прийняла 1/9 частку спадкового майна після смерті [PERSON] , 2/9 частки - після смерті [PERSON] та 6/9 часток квартири та іншого спадкового майна після смерті [PERSON] . На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/9 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] ; визнати за позивачкою право власності на 2/9 частки квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] ; визнати за позивачкою право власності на 6/9 часток квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. 10.11.2022 року до суду надійшов Відзив представника відповідача на позов, в якому він просить прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства. У судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві представник позивача просить проводити розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача - Київської міської ради - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить проводити розгляд справи в його відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності у рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після його смерті були батьки [PERSON] , мати [PERSON] та донька (позивачка) [PERSON] . Всі спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст.. 1268, 1269 ЦК України. Доля кожного із трьох спадкоємців склала по 1/9 частці. Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.09.2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй (1/9) частку у спадковому майні після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів. [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 4/9 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом щодо 4/9 часток квартири померлого [PERSON] була його дружина [PERSON] і спадкоємцем за правом представлення онучка - позивачка [PERSON] . Всі спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 1268, 1269 ЦК України. Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.09.2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй (2/9) частку у спадковому майні після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів. [PERSON] , будучи власником 1/3 частки, прийняла 1/9 частку після смерті сина [PERSON] та прийняла 2/9 частки після смерті чоловіка [PERSON] , тобто всього мала право на 6/9 часток квартири. Позивачка ж прийняла 1/9 частину після смерті батька та прийняла 2/9 частки після смерті діда. [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 6/9 часток квартири [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 3, 8782 га, що розташована за адресою: Київська область, Богуславський район, Іванівська сільська рада, грошові вклади, що знаходилися у Філії ГУ АТ «Державний ощадний банк України» та АТКБ «ПриватБанк». Спадкоємцем за правом представлення щодо 6/9 часток квартири та іншого спадкового майна після смерті [PERSON] є онучка - позивачка [PERSON] . Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.09.2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку (6/9) у спадковому майна після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. При цьому 21.07.2022 року державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та грошові вклади після смерті [PERSON] . Заповіти щодо спадщини померлі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не складали. Таким чином, позивачка прийняла 1/9 частку спадкового майна після смерті [PERSON] , 2/9 частки - після смерті [PERSON] та 6/9 часток квартири та іншого спадкового майна після смерті [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім1єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла 1/9 частку спадкового майна після смерті [PERSON] , 2/9 частки - після смерті [PERSON] та 6/9 часток квартири та іншого спадкового майна після смерті [PERSON] . Відтак, позивачка прийняла у порядку спадкування за законом всю квартиру [ADDRESS] , але отримати право власності на спадщину не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved