Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 8307,96 грн., посилаючись на те, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує відповідача послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , проте відповідачі проводили оплату за послуги не у повному обсязі, в результаті чого за ними за період з 01.10.2019р. по 01.01.2022р. обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8307,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву чи пояснення по справі не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, проте її представник надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без її участі, у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, визначених у заяві про перегляд заочного рішення від 06.09.2022 (а.с. 42). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~належить на\~праві спільної\~часткової власності\~1/72\~частка квартири [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 54-55). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2021р., право власності на об`єкт нерухомості за адресою - [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 53). Згідно довідки\~від 22.06.2021 за №10\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«Мрія-Ізмаїл» [PERSON] є\~власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, Ізмаїльської міської ради відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 17.02.2022 року №13/04-12-655 (а.с. 22). 05.07.2013 між [PERSON] та КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» укладено договір №14396 про надання послуг з центрального опалення (а.с. 8-9). Відповідно до пунктів 3 та 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УІІ від 09.11.17, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності закону, зберігають свою дію до укладення нових договорів на надання таких послуг у відповідності до його положень. Предметом даної заяви є, в тому числі, і заборгованість за житлово-комунальні послуги, надані у період дії попереднього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.04р. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІVобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VII від 09.11.2017р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Теплова енергія у вказану квартиру надавалась належним чином. Доказів відключення від теплопостачання суду не надано. Відповідно до\~особового рахунку\~№ [NUMBER] ,\~відкритого на\~ім`я [PERSON] , за адресою: квартира [ADDRESS] , утворилася заборгованість, яка станом на 08.07.2022 становить: за послуги з централізованого опалення в розмірі 29864,72 грн. та заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 842,90 грн. (а.с. 6). Нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення проведено на підставі тарифів, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року в редакції від 09.06.2016 року, рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №49 від 19.01.2018 року, та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №461 від 07.06.2013 року, №1106 від 08.10.2018 року. Згідно попередження від 12.01.2022 року комунальне підприємство надсилало [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , повідомлення щодо існування заборгованості за опалення (а.с.4,5). Згідно відмітки у паспорті серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 23.07.1998р., [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 10.06.2003 року (а.с. 50-51). При цьому, як встановлено судом, згідно довідки КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради» Одеської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної ради за №337и/од від 25.02.2022 [PERSON] працює в КНП «ООЦЕМД і МК» ООР» на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів з 01.11.2019 рік по теперішній час (а.с. 48). Виконання вказаних службових обов`язків виключає технічну можливість проживання у м.Ізмаїлі з огляду на значну віддаленість від м.Одеса. Вказаним підтверджується обставина, на якій наголошує відповідач, про те, що [PERSON] фактично у м.Ізмаїл не проживає, а отже й спростовується факт отримання [PERSON] фактично вказаних комунальних послуг. Згідно п. 6, п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну\~послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні). Згідно п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність у споживача достатніх коштів для сплати заборгованості за отримані комунальні послуги не може бути визнана судом як належна підстава для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення такої заборгованості. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. На підставі ст. 7 ч.1 п. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. При цьому необхідною умовою для стягнення заборгованості за комунальні послуги є їх фактичне отримання споживачем. Вказане вбачається й безпосередньо з визначення у п.6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» поняття індивідуальний споживач, що передбачає обов`язкове отримання житлово-комунальної послуги для власних потреб. У всіх інших випадків, при неотриманні житлово-комунальної послуги, особа не може вважатися споживачем та на неї не розповсюджуються інші норми вказаного закону щодо обов`язкової сплати за житлово-комунальні послуги. Проте,\~як встановлено\~у судовому\~засіданні,\~ [PERSON] \~з 01.11.2019\~року знаходиться\~у м.\~Одеса,\~що підтверджено\~довідкою з\~її місця\~роботи,\~тому не\~може бути\~споживачем послуг\~по централізованому\~опаленню,\~наданих за\~адресою: [ADDRESS] . При винесені рішення, суд, зокрема, керувався ст.64 Житлового кодексу України, якою передбачено що, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Також, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] в розумінні ст.64 ЖК України. [PERSON] не мешкає взагалі з [PERSON] , не веде з нею спільне господарство. Доказів зворотнього суду не надано. До того ж, суд зазначає, що у частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідач [PERSON] , яка є співвласником квартири адресою: [ADDRESS] , проводила оплату за послуги з централізованому опаленню не у повному обсязі, в результаті чого за нею за період з 01.10.2019р. по 01.01.2022р. обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8307,96 грн., що підтверджено витягом із особового рахунку. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, з 2019 року [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає і не користується послугами по централізованому опаленню. Тобто не являється індивідуальним споживачем. А доказів того, що [PERSON] є власником, членом сім`ї власника або користується та споживає надані послуги КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», суду не надано. Проте, надані відповідачем докази спростовують вказані обставини та свідчать про безпідставність позовних вимог до [PERSON] . Вказане виключає обґрунтованість позовних вимог до вказаного відповідача. Крім того, реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS] , не впливає на розмір нарахованих платежів КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» за надані послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення за вказаною адресою. Разом з тим, оскільки послугами, вартість яких залежить не від кількості осіб, які ними користуються, а від площі квартири, є послуги з теплопостачання, то з [PERSON] підлягає стягненню борг за послуги по централізованому опаленню. Оскільки послуги\~надаються,\~але їх\~оплата у\~повному обсязі\~не проводиться,\~сума боргу\~підтверджена особовим\~рахунком,\~то суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 8307, 96 грн. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~частково,\~а саме\~в частині\~стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8307,96 грн. та судового збору в розмірі 2481 гривні, а у задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» щодо стягнення боргу за послуги з [PERSON] необхідно відмовити. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial