Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

01 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, просила: -змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 року у справі № 183/8167/14-ц; -стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що 08.10.2011 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області за актовим записом № 422 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 08.10.2011 року). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Заочним рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року шлюб розірвано. Згідно рішення Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 14.12.2014 року і до досягнення сином повноліття. Позивач вказує, що аліментів у вказаному розмірі не вистачає для забезпечення життєвих потреб дитини, відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, в зв`язку з чим просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2014 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягненням сином повноліття /а.с.2-5/. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання /а.с.32/. У судовому засіданні представник позивача та позивач надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, в подальшому завернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, вважаються такими, що повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим встановлено, що 08 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.04.2012 року /а.с.8/. Заочним рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року шлюб розірвано /а.с.11-12/. Рішенням Новомосковського міськрайоного суду Дніпрпетровської області від 24.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 14.12.2014 року і до досягнення сином повноліття /а.с.9-10/. За вказаним рішення судом видано виконавчий лист від 16.06.2015 року /а.с.9-10,13/. Відповідно до постанови державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Довгополою І.Ю. відкрито виконавче провадження № 66625728 на підставі виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.06.2015 року № 183/8167/14ц /а.с.15/. Відповідно до вимог ч.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 та ст.184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, його гармонійного розвитку. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст.181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, враховує, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Після вступу даного рішення в законну силу, виконавчий лист від 16.06.2015 року, № 183/8167/14-ц, який виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, який знаходиться на виконанні державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved