Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на свою користь грошові кошти в сумі 15660 грн. 58 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 11.07.2022 ФОП [PERSON] виставила для оплати [PERSON] рахунок-фактуру № 92 від 11.07.2022 на постачання склопакетів та фурнітури за адресою: [ADDRESS] . 15.07.2022 [PERSON] здійснила 100% попередню оплату за товар в розмірі 15660 грн. 58 коп., що підтверджується квитанцією АТ «ПРАВЕКСБАНК» № 1872092 від 15.07.2022. Станом на 05.08.2022 відповідач не здійснила постачання склопакетів та не повернула грошові кошти позивачу. 05.08.2022 позивач направила відповідачу на Вайбер (телефонні номери [NUMBER] та [NUMBER] ) досудову вимогу-претензію від 05.08.2022 про повернення грошових коштів. 08.08.2022 року позивач направила відповідачу цінним листом досудову вимогу-претензію від 05.08.2022 про повернення грошових коштів, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком та поштовою накладною. Однак станом на 05.09.2022 відповідач залишила без розгляду досудову вимогу-претензію, тобто не повернула отриману попередню оплату. Таким чином, відповідач не виконала своє зобов`язання з постачання склопакетів та безпідставно утримує майно позивача грошові кошти в сумі 15660 грн. 58 коп., не зважаючи на вимогу про їх повернення, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що викладені у позовній заяві обставини є не зовсім правдивими, а вимоги є незаконними та суперечливими відносно норм матеріального права та поданих доказів, а тому не підлягають до задоволення. 11.07.2022 ФОП [PERSON] виставлено [PERSON] рахунок - фактуру № 92 для оплати за товар - склопакети. 15.07.2022 року [PERSON] отримала товар та оплатила його за ціною виставленою в рахунку-фактурі № 92. У позовній заяві позивач вказує, що зазначений вище рахунок-фактура виставлений за постачання склопакетів. Яким чином можливо здійснювати постачання склопакетів - є незрозумілим. Чинним законодавством передбачено доставку та поставку товару покупцеві, про що відповідно укладається відповідний договір. Таких договорів між ФОП [PERSON] та [PERSON] не укладалося. Також і не виникало зобов`язань щодо монтажних робіт, а тому фотознімки із розбитими вмонтованими склопакетами у нерухомість, не можуть слугувати доказом неналежної якості отриманого товару. Ці фотознімки необхідно позивачу надсилати тому, хто здійснював доставку склопакетів та відповідно проводив монтажні роботи. У момент отримання товару, після повної оплати виставленої в рахунку - фактурі від покупця [PERSON] 15.07.2022 ніяких зауважень та заперечень щодо якості товару не надходило. Інших зобов`язань у ФОП [PERSON] перед [PERSON] не виникало. Крім того, рахунок-фактура № 92 виставлений про повну оплату товару. Ніякого договору про попередню оплату товару між ФОП [PERSON] та [PERSON] не укладалося. ФОП [PERSON] виставила рахунок, позивач [PERSON] його оплатила повністю та забрала товар. ФОП [PERSON] не передавала товар до його оплати. Лише не передання продавцем, який одержав суму попередньої оплати товару у встановлений строк, надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Посилання позивача на відповідальність ФОП [PERSON] , передбачену ч. 2 ст. 693 ЦПК України є незаконною. Позивач не може визначатися, чи він отримав неналежний товар, чи він його взагалі не отримав. Заявлені вимоги, суперечать зазначеним ним обставинам та поданим доказам. Яким чином проводилися монтаж роботи, під час якого ймовірно було пошкоджено склопакети, ФОП [PERSON] не відомо, тому вона не може нести за це відповідальність. Під час здійснення купівлі даного товару споживачу [PERSON] було роз`яснено, що даний товар (скло), який нарізаний та розкроєний під визначений нею розмір, отже він підлягає обміну та поверненню на підставі ст. 707 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів». У разі, якщо позивач у визначеному законом порядку доведе, що товар був неякісний, а не пошкоджений під час його перевезення чи монтажу, у ФОП [PERSON] виникне обов`язок його замінити, а не стягнути грошові кошти, як то вимагає позивач. [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що позивачем було долучено фотозображення пошкоджених склопакетів, які були пошкоджені під час агресії Російської Федерації у період із 24.02.2022 по травень 2022 року. У зв`язку з чим позивач звернулася із замовленням на поставку склопакетів. Відповідач не підтвердив і не спростував те, що 15.07.2022 о 17.06 год. [PERSON] здійснила стовідсотково попередню оплату за товар у розмірі 15660 грн. 58 коп., що підтверджено квитанцією, доданою до позовної заяви. До свого відзиву відповідач не долучив видаткову накладну, яка б підтверджувала, що 15.07.2022 [PERSON] отримала склопакети з фурнітурою. Крім того, у відзиві представник відповідача безпідставно вказує, що ФОП [PERSON] під час купівлі товару роз`яснила [PERSON] про те, що товар розкроєний та не підлягає обміну, оскільки до 24.10.2022 остання жодного разу не зустрічалася з відповідачем, не знає місце виготовлення склопакетів та де знаходиться м. Городище. У свою чергу, представник ФОП [PERSON] - адвокат Кучеренко Н.В. подала заперечення, в якому вказала, що у викладених обставинах позову відсутні будь-які посилання на те, що у позивача були раніше вмонтовані вікна та які були пошкодженні під час збройної агресії Росії. У квитанції Правекс Банку № 1872092 зазначено, що це оплата по рахунку № 92 від 11.07.2022 за товар - склопакети. Ця вказівка свідчить, що особа отримала товар. У вказаних документах не зазначено, що проведено попередню оплату за товар. Тягар доказування про заявлену позивачем обставину, покладається саме на нього. Договірні зобов`язання про попередню оплату відсутні. ФОП [PERSON] виставила рахунок за товар, [PERSON] його оплатила і забрала. Відбулася повна фактична оплата товару під час його купівлі-продажу. Щодо необізнаності позивача про діяльність ФОП [PERSON] також заперечує, оскільки вважає, що [PERSON] відомо, що діяльність ФОП [PERSON] здійснює у [ADDRESS] вона лише зареєстрована. Позивач наполягає на тому, що ФОП [PERSON] зобов`язана була здійснити поставку товару покупцю [PERSON] , але незрозуміло на підставі чого виникло дане зобов`язання. Вимога [PERSON] про повернення попередньої оплати за не поставлений товар є незаконною, оскільки позивач не довела, між нею та ФОП [PERSON] виникли такі правовідносини, як внесення попередньої оплати за товар та наявність зобов`язання щодо його поставки. Також позивач [PERSON] подала до суду додаткове письмове пояснення, в якому зазначила, що станом на 23.11.2022 вона не отримала від ФОП [PERSON] склопакети та фурнітуру, а також остання не повернула їй попередню оплату в розмірі 15660 грн. 58 коп. У наданому рахунку-фактурі ФОП [PERSON] зазначила себе як позичальник, а не продавець. Посилаючись на положення п. 44.1 ПК України, ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та наказ Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», зазначила, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операції є первинні документи. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. При цьому, відповідач не надав суду первинний бухгалтерський документ - видаткову накладну, яка б засвідчила факт передачі позивачу склопакетів та фурнітури. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За нормами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України у разі, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Судом установлено, що згідно квитанції № 1872092 від 15.07.2022, [PERSON] здійснила оплату рахунку - фактури № 92 від 11.07.2022, виставленого постачальником ФОП [PERSON] за придбання товару - склопакетів та фурнітури на загальну суму 15660 грн. 58 коп. У нижній частині вказаного рахунку-фактури вказано перелік документів, які необхідно мати для отримання товару, а також зазначено, що місце, дату та час відвантаження товару бажано попередньо узгодити з відповідальним менеджером. Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що «споживачу [PERSON] було роз`яснено, що даний товар (скло) нарізаний та розкроєний під визначений нею розмір, отже він не підлягає обміну та поверненню…». Також суд враховує, що на виготовлення чотирьох склопакетів необхідний певний проміжок часу, а так як склопакети виготовлялися під визначений розмір, тому суд вважає переконливими доводи позивача, що така робота могла проводитися лише після повної оплати товару. Вище перелічені обставини спростовують доводи відповідача, що позивачеві було передано товар одночасно з його оплатою. При цьому, відповідач не надала суду видаткової накладної чи іншого доказу того, що вона передала позивачеві оплачений нею товар. 08.08.2022 позивач [PERSON] направила ФОП [PERSON] досудову вимогу-претензію про повернення грошових коштів, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком та поштовою накладною № 0740105000638. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене та оскільки відповідач не довела суду, що вона передала позивачеві оплачений нею товар, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1012 грн. 25 коп.

Outcome: approved