Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

21.09.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, вимоги у якій обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати його батька [PERSON] , [PERSON] , яка на момент смерті проживала в буд. [ADDRESS] . З матір`ю батько позивача постійно спілкувався, мав добрі сімейні стосунки, разом із сестрою [PERSON] , доглядав за нею, особливо після погіршення стану здоров`я у 2015 році. Але, баба, не зважаючи на це ще у 2005 році, у відповідності до вимог ст. ст. 1233-1236 ЦК України, склала заповіт, посвідчений секретарем Кислянської сільської ради Боняк Г.Є., яким заповіла все належне їй майно своїм дітям. У встановлений 6-місячний строк батько позивача [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельникова О.Ж. із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але отримати свідоцтва про право на спадщину не мав можливості. Держнотаріус [PERSON] усно пояснив [PERSON] , що 15.07.2016 року приватним нотаріусом Монич М.Ю. посвідчено заповіт [PERSON] , яким вона заповіла все належне їй майно на випадок своєї смерті [PERSON] , а тому 23.02.2018 року [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що заповіт, посвідчений нотаріусом Монич М.Ю., є недійсним, оскільки заповідач [PERSON] на момент його складення не мала такого бажання, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки перебувала на «Д» обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, пневмосклероз, органічне ураження центральної нервової системи. З грудня 2015 року вона мала погіршення стану здоров`я, потребувала стороннього догляду. У травні 2016 року [PERSON] , після побиття, знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Синельниківська ЦРЛ» Дніпропетровської обласної ради, яке не було закінченим, оскільки її забрала дочка [PERSON] , яка підписала відмову від госпіталізації. Під час лікування [PERSON] отримувала призначене лікування, а саме ліки для покращення мозкового метаболізму, станіни, тромболіки, гіпотензивні засоби, неотропи. Окрім того, заповіт був складений 15.07.2016 року, коли баба позивача мала діагноз закрита ЧМТ, струс головного мозку, була забрана із лікувального закладу, і не вставала з ліжка. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав 29.05.2020 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд визнати заповіт, складений 15 липня 2016 року [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Монич М.Ю., недійсним. 25.11.2020 року представником відповідача [PERSON] , [PERSON] , до суду подано відзив на позов, в якому посилалась на те, що позивач не довів що він є сином [PERSON] , який в свою чергу є сином [PERSON] . Не зрозумілим є посилання позивача на дату смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а не [INFO] , і актовий запис про смерть складений іншої дати, відмінної від тієї, що вказана у позові. Звертає увагу на те, що позивач не надав доказів в підтвердження проживання [PERSON] на момент смерті в буд. [ADDRESS] та доказів постійного спілкування [PERSON] зі [PERSON] , як і підтвердження неможливості усвідомлювати [PERSON] значення своїх дій та керувати ними, в момент складення заповіту. Просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] (том 1 а.с.26-34). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Вважала суперечливими покази свідків щодо підстави неможливості підписання спадкодавцем заповіту самостійно, так як у самому заповіті вказано, що заповідач не може підписати заповіт через похилий вік, а не через стан здоров`я. Посилалась на висновок експерта у кримінальному провадженні, яким визнано, що [PERSON] на момент складення заповіту не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні відповідач приватний нотаріус Монич М.Ю. позовні вимоги не визнав. Пояснив, що до нього звернулась [PERSON] за посвідченням заповіту, з якою він мав конфіденційну бесіду, в ході якої переконався у її дієздатності. Надалі, складення та посвідчення заповіту відбувалося в присутності [PERSON] , двох свідків, і так як заповідач не могла писати через похилий вік, була також запрошена підписант. Тобто, в кабінеті знаходилось 4 особи. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , та особисто відповідач [PERSON] , заперечували проти позову [PERSON] , просили відмовити з підстав, викладених у відзиві. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є двоюрідною сестрою позивача та відповідача [PERSON] . Крім того зазначила, що у [PERSON] був інсульт у 2011 році, а потім у 2015 році і вона погано себе почувалаі була прикута до ліжка. Жила [PERSON] сама в [ADDRESS] . Доглядом займалась вона та [PERSON] . У травні 2016 році бабуся була дуже сильно побита сином і вона відвозила її у лікарню. [PERSON] забрала бабусю з лікарні щоб покупати і написала відмову від госпіталізації. У [PERSON] були всі діти рівні, любимчиків не було. [PERSON] після лікарні вона вже її не бачила, приїхала провідати, але її не пустили. [PERSON] була побита сильно і нікого не впізнавала. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є дочкою померлої [PERSON] та сторони у справі є її племінниками. [PERSON] хворіла гіпертонічною хворобою і у 2011 році у неї був інсульт, внаслідок чого вона була паралізована. Потім вона пролежала ще 4 роки та її у 2015 році знов спаралізовало. У кінці травня 2016 року вона прийшла до свої матері - [PERSON] , яка була дуже сильно побита. Вона одразу визвала поліцію та швидку допомогу. В лікарні матір знаходилась 10 днів. Потім її забрала [PERSON] , повідомивши, що має намір покупати [PERSON] , але потім [PERSON] відмовилась від подальшої госпіталізації. В подальшому її до матері вже не пускали. Також зазначила, що мати її не впізнавала вже до лікарні, тобто до побиття. Свідок [PERSON] суду повідомила, що знає [PERSON] як сусідку, яка перенесла два інсульти. Також повідомила, що її просила [PERSON] допомогти перевернути [PERSON] , щоб змінити памперс. Крім того зазначила, що до побиття [PERSON] вже її не впізнавала, так як приймала дуже багато ліків. Потім [PERSON] була дуже сильно побита і її забрали в лікарню. Свідок [PERSON] суду повідомив, що знає покійну [PERSON] як сусідку. Бачив її у 2016 році що до побиття і вона його спочатку не взнала. Потім бабусю побили і забрали в лікарню. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є сусідкою [PERSON] , яка до 2016 року мала астму серця та потребувала стороннього догляду. У 2016 році її побив син [PERSON] і бабусю відвезли в лікарню і вона не бачила хто привіз з лікарні. Після лікарні вона бачила [PERSON] , яка її впізнала, але ходить вона не могла, лежала в памперсах. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що сторони у справі є її односельцями. [PERSON] особисто зателефонувала їй з питанням оформлення заповіту. На наступний день вони, а також [PERSON] , поїхали до нотаріальної контори у м. Синельникове Дніпропетровської області. [PERSON] була свідком посвідчення заповіту. [PERSON] мала нормальне самопочуття, спілкувалась, всіх впізнавала, нотаріусу відповідала, що хоче скласти заповіт на внучку [PERSON] , тому що вона за нею доглядала. Заповіт особисто [PERSON] не підписувала, із-за неграмотності. Нотаріус запросив для підпису невідому [PERSON] особу, прочитав заповіт, і потім його підписала ця особа. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є медичним працівником і точно згадати дату не може, але дійсно був випадок, коли її запросили не знайомі люди до нотаріуса. В кабінеті нотаріуса була присутня бабуся, яка мала нормальний вигляд та адекватний стан, він прочитав заповіт, і [PERSON] наче його підписала, та потім одразу пішла у своїх справах, так у неї дуже хворів чоловік. Свідок [PERSON] суду повідомила, що її матір - [PERSON] побив її брат і останню забрали в лікарню. У матері були хвороби серця, був інсульт. Коли забрали матір з лікарні вона приймала препарати які знеболюють. Приходив дільничний, вже після побиття і [PERSON] давала пояснення і все розповідала. [PERSON] хотіла скласти заповіт, але на сказала на кого і вони ждали секретаря. Потім прийшла [PERSON] і [PERSON] склала заповіт, але вона не була присутня при цьому. Свідок [PERSON] суду повідомив, що знав покійну [PERSON] як сусідку, яка проживала в с.Хорошеве через дорогу. До побиття він спілкувався з нею, вона не могла ходити, її виводила на подвір`я дочка. Коли він спілкувався з [PERSON] , остання плутала імена і не завжди впізнавала його, інколи розповідала якісь нісенітниці. Після того як її побили, він [PERSON] вже не бачив, але зазначив, що її стан здоров`я був поганий вже до побиття. Свідок [PERSON] суду повідомила. що вона є сімейним лікарем, який обслуговувала [PERSON] та підтвердила, що [PERSON] знаходилась на «Д» обліку з діагнозом ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, псевмосклероз, органічне ураження центральної нервової системи. З грудня 2015 року погіршився стан здоров`я, коли вона перенесла гостре порушення мозкового кровообігу, лікувалась амбулаторно денний стаціонар, приймала призначення лікаря, які зазначені у довідці, доданій до клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи. Потім знаходилась на постільному режимі, потребувала стороннього догляду. Сильно погіршився стан [PERSON] після побиття її сином у травні 2016 року, після чого вона була госпіталізована до хірургічного відділення на стаціонарне лікування, але дочка [PERSON] її забрала з лікарня та написала відмову від стаціонарного лікування 10.06.2016 року. Після побиття сином вона вже проживала у дочки [PERSON] . Психотропні препарати вона їй не призначала. [PERSON] орієнтувалась у просторі, впізнавала її. Коли [PERSON] «прокапувалась» її стан покращувався. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що за життя добре знала [PERSON] , проживали деякий час по сусідству, а потім просто в одному селі. Одного дня до неї зателефонувала [PERSON] із проханням відвезти її до нотаріуса для складення заповіту. Наступного дня [PERSON] на автомобілі, яким керувала, привезла [PERSON] , яка пересувалась самостійно, тільки трохи спиралась на руку іншої людини для підтримки, [PERSON] , [PERSON] до нотаріуса для складання заповіту. Нотаріус запросив [PERSON] в якості свідка при складенні заповіту, [PERSON] в кабінеті нотаріуса не було. У зв`язку із тим, що [PERSON] за життя була лівшою, і саме ця рука після її побиття не працювала, правою писати вона не вміла, тому з вулиці запросили сторонню жінку, яка при собі мала паспорт. Нотаріус все пояснив, на всі запитання [PERSON] відповідала, не вагалася, без сумніву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією повторно виданого 17 жовтня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті у с. Хорошеве Синельниківського району Дніпропетровської області [INFO] Свинар [PERSON] (том 1 а.с.73). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З наданої суду копії спадкової справи №369/2017 до майна померлої [PERSON] , вбачається звернення із заявами про прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (том 1 а.с.63, 65, 67). 23 лютого 2018 року [PERSON] (онук спадкодавиці) та [PERSON] (дочка спадкодавиці) постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] Свинар [PERSON] , у зв`язку із наявністю заповіту, складеного на іншого спадкоємця (том 1 а.с.9). Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З копії заповіту від 15 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю., встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті призначила [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем всього належного їй майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належали їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті (том 1 а.с.75). Вказаний заповіт записано зі слів [PERSON] та посвідчено нотаріусом Монич М.Ю. в присутності двох свідків: [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку із похилим віком заповідача [PERSON] , за її дорученням, текст заповіту підписано [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За результатом призначеної у справі, на підставі відповідної ухвали суду від 06.08.2021 року, за клопотанням представника відповідача, посмертної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] , померлої [INFO] , надано висновок судово-психіатричного експерта №16 від 12.10.2021 року за яким визначено, що [PERSON] , на момент складення заповіту 15 липня 2016 року, на будь-який психічний розлад не страждала. За своїм психічним станом на той час [PERSON] могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (том 1 а.с.137-139). Поряд з цим, представник позивача [PERSON] , [PERSON] , заперечуючи проти висновків вказаної експертизи долучила до матеріалів справи копію висновку судово-психіатричної експертизи №2, проведеної 08.07.2022 року, в рамках кримінального провадження №12022041390000119 від 16.02.2022 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за заявою [PERSON] , досудове розслідування у якому триває (том 2 а.с.2), що унеможливило його огляд та дослідження доказів в судовому засіданні під час розгляду даної справи. У вказаному висновку експертом визначено, що [PERSON] під час погодження підписання заповіту від 15.07.2016 року за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (том 1 а.с.203-209). Під час розгляду справи судом проаналізовано та надано оцінку показам свідків. Так, покази свідків [PERSON] та [PERSON] , які не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї, родичами спадкоємців за заповітом, в присутності яких було складено та посвідчено оскаржуваний позивачем заповіт, покази відповідача приватного нотаріуса Монич М.Ю., як уповноваженої державою особою у своїй незалежній професійній діяльності, який до початку вчинення нотаріальної дії мав індивідуальне, конфіденційне спілкування зі спадкодавцем [PERSON] , узгоджуються між собою щодо відсутності фізичного та психічного примусу відносно [PERSON] , знаходження її у стані дієздатності, розуміння нею вчинюваного правочину, але внаслідок похилого віку такої, що не могла самостійно підписати заповіт, в зв`язку із чим було залучено [PERSON] , яка у судовому засіданні підтвердила похилий вік [PERSON] та перебування у стані, який не викликав у неї сумнівів щодо її волі, тим більше, що [PERSON] є медиком, і якби [PERSON] перебувала в неадекватному стані, обов`язково б це помітила. Суд, спираючись на покази свідка [PERSON] , яка є працівником медичного закладу, з`ясував, що у 2015 році [PERSON] перенесла інсульт, та через деякий час зазнала фізичних ушкоджень, внаслідок побиття. При наявності цих обставин, у спілкуванні зі [PERSON] під час проведення медичних оглядів, [PERSON] спостерігала нормальне розуміння обговорюваних зі [PERSON] питань, і вона не перебувала на обліку у лікаря-психіатра після перенесеного інсульту та побиття. До показів інших свідків у справі, суд ставиться критично, оскільки вони є родичами між собою, частина підтримують дружні відносини, так як проживають або проживали в одному населеному пункті, що створює неусунені сумніви в достовірності таких показів. В свою чергу ні позивач, ні його представник, висунувши заперечення у справі, у виді протилежних висновків експерта відносно проведеної експертизи, за наявності незгоди із показами свідків зі сторони відповідача, не реалізували роз`яснене судом право на заявлення клопотання, що могло мати вираз у призначенні в справі комісійної експертизи. За ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У Постанові\~Верховного Суду від\~10.07.2019\~року №686/23256/16-ц зазначено, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його. Суд відхиляє письмовий доказ, а саме висновок судово-психіатричної експертизи №2 від 08.07.2022 року, оскільки він не узгоджується з іншими матеріалами справи. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність відмови у позові [PERSON] , за недоведеністю пред`явлених позовних вимог, не беручи до уваги обставини, викладені у промові представником [PERSON] в судових дебатах, оскільки по суті вони є зміною підстави позову поза межами встановлених процесуальних строків, визначених ЦПК України. У зв`язку із відмовою в позові, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір, стягненню з відповідача на його користь не підлягає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На\~підставі викладеного,\~

Outcome: dismissed