Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Козійчук О.І., звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 24.04.2004 між сторонами був укладений шлюб, який був розірваний за рішенням суду 16.12.2016. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , на яких за рішенням суду від 31.08.2022 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімум на кожну дитину, починаючи з 16.08.2016 і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старший син сторін [PERSON] досяг повноліття, у зв?язку з чим стягнення аліментів на нього припинилося. Таким чином, на теперішній час позивач отримує аліменти на доньку у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача та не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто менше 25% заробітку відповідача та менше визначеного законом мінімуму. У зв`язку з викладеними обставинами представник позивача просив збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги визнає. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.04.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.12.2016 (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.08.2016 у справі № 2/679/550/2016 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на їх сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2016 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України). Судом встановлено, що з моменту винесення рішення Нетішинським міським судом Хмельницької області від 31.08.2016 про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на дітей їх син [PERSON] досяг повноліття, а отже стягнення на нього аліментів припинилося, а стягнення аліментів на малолітню доньку сторін продовжилося у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, тобто за вирахуванням рівної частки, що припадала на сина [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.04.2006 зазначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом із\~цим за\~приписами ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує положення\~статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, відповідно до якої передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, за змістом ч. 2 ст. 27 цієї Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищенаведене та необхідність участі обох батьків у належному матеріальному забезпеченні малолітньої дитини, застосовуючи принцип співмірності, а також виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову та збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утриманні їх малолітньої доньки [PERSON] , до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а при зверненні до суду з позовом позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved