Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В позові зазначила, що 31.03.2022 між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У даному шлюбі у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею в м. Ладижин Вінницької області. Вона не працює у зв`язку з тим, що доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Перебуває з дитиною на обліку як ВПО та отримує відповідні виплати. У дитини є важке захворювання. Відповідач добровільно не виділяє коштів на її утримання, хоча може надавати матеріальну допомогу. Він є працездатним, здоровим чоловіком, працює слюсарем з ремонту устаткування котельних та пило підготовчих цехів 4 розряду ТзОВ «Сіті Енерджі» та регулярно отримує заробітну плату. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] ,\~трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] .. Позивач не працює у зв`язку з тим, що доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього кодексу. Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач є здоровою працездатною особою, може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відтак, виходячи із наявних матеріалів справи суд вважає, що відповідач спроможний утримувати дружину, позов визнав, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог\~ст.141\~ЦПК\~України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved