Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09.03.1990 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Шлюб було зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №272. Протягом тривалого часу сторони не знаходять спільної мови з підстав різних поглядів на життя, різних міркувань та ведення господарства в цілому. Досить різні погляди щодо впорядкування спільного сімейного життя та стосунків між подружньою парою призводили до частих конфліктів та суперечок між ними. Шлюбні відносини між сторонами та ведення ними загального господарства з ініціативи позивача припинилися з липня 2014 року. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї позивач вважає неможливим та недоцільним. Спору по сумісно набутому майну сторони не мають. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду письмову заяву, у якій просив суд розглянути справу у відсутність сторони позивача, заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надавала. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідачки, не надання останньою відзиву та думку представника позивача, який надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280,\~281 ЦПК України\~ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 09.03.1990 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії [NUMBER] . Від спільного проживання у шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Конституцією України\~проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідачкою не надано до суду заяви про відновлення дошлюбного прізвища. Позивач не ставить питання щодо стягнення з відповідачки понесених ним витрат на оплату судового збору, тому суд не вирішує питання щодо його розподілу. На підставі ст.ст.110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved