Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду з позовом до Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області про встановлення помилки у актовому записі, факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно (земельну ділянку) в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла троюрідна сестра позивача - [PERSON] , що підтверджується [PERSON] записом про смерть № 01 від 04.01.2006 року. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 12.08.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , оскільки неможливо встановити ступінь її споріднення із спадкодавцем, існують розбіжності у прізвищі померлої та втрачені правовстановлюючі документи на належне померлій нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивач просить суд встановити, що у Актовому записі про смерть № 01 від 04.01.2006 року допущено помилку у написанні прізвища померлої, а саме замість прізвища " [PERSON] " вказано " [PERSON] ", встановити факт, що [PERSON] є троюрідною сестрою [PERSON] , визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з"явився, надав заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без його участі. Відповідач по справі на розгляд справи не з"явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, викладене в відзиві на позов підтримують. Третя особа на розгляд справи не з"явилася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як встановлено судом, [INFO] померла троюрідна сестра позивача - [PERSON] , що підтверджується [PERSON] записом про смерть № 01 від 04.01.2006 року. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 12.08.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , оскільки неможливо встановити ступінь її споріднення із спадкодавцем, існують розбіжності у прізвищі померлої та втрачені правовстановлюючі документи на належне померлій нерухоме майно. Згідно листа відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08.08.2022 року № 2080/15-22 [PERSON] на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 07.04.2004 року № 110 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 217647, який зареєстровано 10.08.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Луценківської сільської ради за № 219. Земельна ділянка знаходиться на території Луценківської сільської ради Лохвицького району, має площу 4,63 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 217647 втрачений. Крім того, при внесенні факту смерті до Реєстру актів цивільного стану, було допущено помилку, в зв"язку з чим прізвище померлої зазначено як " [PERSON] ", тоді як вірне прізвище померлої " [PERSON] ". В усіх документах, які залишилися в наявності прізвище значиться як " [PERSON] "і підтвердженням даного є : довідка виконавчого комітету Лохвицької міської ради, видана згідно Поземельної книги Луценківської (після перейменування Жабківської) сільської ради Миргородського (до об"єднання Лохвицького) району Полтавської області; довідка відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, видана згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Луценківської сільської ради; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 5322684000:00:002:0314. Документи, які б підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] втрачені, відсутня змога поновити документи, так як баба позивача [PERSON] , 1904 року народження, яка була рідною сестрою баби [PERSON] - [PERSON] , 1909 року народження народилися і все своє життя прожили в с.Привольне Лисичанського району Луганської області. В даному населеному пункті народилася [PERSON] і в середині 70 -х років ХХ століття переїхала до Лохвицького району з матір"ю - [PERSON] після смерті батька [PERSON] - [PERSON] . Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для оформлення спадкових прав після померлої та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після її смерті. Письмовими поясненнями свідки [PERSON] та [PERSON] , які попереджені про кримінальну відповідальність, підтвердили, що дійсно [PERSON] є троюрідним братом [PERSON] . За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. На запит суду Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою надано інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [PERSON] в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилася. Заповіти від імені спадкодавця не посвідчувалися. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved