Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник Моторно (транспортного) страхового бюро України - адвоката Сечко С.В. з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченого майнового відшкодування. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 8 563,94 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 02 березня 2020 року, о 18 годин 50 хвилин, у місті Києві, по вулиці Малишка, 9, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «CHERY», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; «ROVER 400», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та який належить [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року по справі №755/3945/20 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АО/4972205). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 10 березня 2020 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 10 березня 2020 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 7 133,94 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 7 133,94 грн, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 430,00 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 8563,94 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23 грудня 2021 року направлено учасникам справи копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідачу позовну заяву з додатками. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». 22 серпня 2022 року за зареєстрованим місцем проживання відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, однак конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КпАП України та накладене адміністративне стягнення: за ч. 1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною вище постановою суду встановлено, що 02 березня 2020 року, о 18 годині 50 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «CHERY TIGGO 2», державний номерний знак [NUMBER] , в місті Києві, по вул. Малишка, 9, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ROVER», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків. Як убачається з матеріалів справи, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «ROVER», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с. 10). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] за забезпеченим транспортним засобом «ROVER 400», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована АСК «ОМЕГА» на підставі полісу №АО/4972205 (а.с. 9). Згідно Централізованої бази даних МТСБУ, за параметрами ТЗ, державний номерний знак [NUMBER] , відсутні дані про наявність на час ДТП чинного договору обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.5). 10 березня 2020 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6). На замовлення МТСБУ, 31 березня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател груп» складено звіт №7731/03/20 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля ROVER моделі 400, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно якого вартість відновлюваного ремонту становить 7 133,94 грн, без ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу 0,70, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 7 133,94 грн, без ПДВ (а.с.11-29). [PERSON] 10 березня 2020 року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35 та п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 24 червня 2020 року МТСБУ видано Наказ №6660 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » (а.с.30), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] у розмірі 7 133,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1479836 від 26 липня 2020 року (а.с.32). Згідно платіжного доручення №1478052 від 27 квітня 2020 року МТСБУ оплачено послуги аваркома (експерта) по справі №66754, згідно рах.№СФ-0000060 від 31 березня 2020 року, т.з. [NUMBER] , в розмірі 1 430,00 грн. (а.с.33) Доказів відшкодування відповідачем на користь МТСБУ здійсненої останнім виплати, відповідачем суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення сплаченого майнового відшкодування в сумі 8 563,94 грн підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн (а.с.3). Враховуючи наведене та

Outcome: approved