Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 29 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №234. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №234. Від шлюбу народилося четверо дітей. Позивач вказує, що причиною звернення до суду стало що між сторонами погіршилися стосунки, вони втратили повагу один до одного, між ними виникають сварки, свідками яких є їхні діти, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, збереження сім`ї є недоцільним. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутності, яке судом задоволено. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 29 жовтня 2005 року (серії [NUMBER] ), згідно із яким 29 жовтня 2005 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №234. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому ґрунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має четверо неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та підтверджено дослідженими судом копіями свідоцтв про народження . За клопотанням сторін подружжю було надано строк на примирення тривалістю у чотири місяці, який в подальшому продовжувався. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. Так, по закінченню строку на примирення позивач підтримує заявлені вимоги про розірвання шлюбу, наполягає на розлученні. Чинним законодавством, крім іншого, задекларовано добровільність шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, враховуючи ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, враховуючи тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.105, 110-112, 113 СК України,

Outcome: approved