Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

06.09.2022 року заявниця [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд:\~встановити факт належності заявниці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , трудової книжки [NUMBER] від 28.07.1980 року. Стислий виклад позиції заявника. Свою заяву заявниця, обґрунтовує зокрема тим, що вона отримала відмову від Управління Пенсійного Фонду України у нарахуванні пенсії через те, що у її трудовій книжці серії [NUMBER] від 28.07.1980 року вказано по-батькові « [PERSON] », а не « [PERSON] », як зазначено у паспорті громадянина України заявниці [PERSON] . Встановлення цього юридичного факту необхідно заявниці для оформлення пенсії. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2022 року було відкрито провадження по справі. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить задовольнити вимоги заяви. В судове засідання представник заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві №154450005639 від 16.08.2022 року, заявниці [PERSON] було відмовлено в нарахуванні пенсії за віком через те, що в належній їй трудові книжці серії [NUMBER] від 28.07.1980 року невірно зазначено по-батькові заявниці « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Окрім того, дошлюбне прізвище « [PERSON] », в трудовій книжці, довідці від 21.07.2022 року №Є-451 та дипломі не відповідає Свідоцтву про шлюб, в якому зазначено « [PERSON] ». Як вбачається з паспорту громадянина України заявниці [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 08.05.2022 року, її по-батькові « [PERSON] ». Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.04.1962 року Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №48 та Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Випасненською сільською радою 29.09.1985 року, актовий запис №50, дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] « [PERSON] ». Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, за положеннями п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновки суду. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що заява [PERSON] ,\~заінтересована особа:\~Головне\~ Управління\~ Пенсійного\~Фонду України\~в Одеській\~ області,\~про встановлення\~факту що\~має юридичне\~значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved