Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] строком на шість місяців, яким заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що учасники справи разом з неповнолітнім сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Останні кілька років відносини подружжя розладились у зв`язку з тим, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство, через що жити в такій обстановці є неможливо. Так, 01.07.2022 відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким останній 01.07.2022 о 16:30 год. з явними ознаками алкогольного сп`яніння погрожував дружині та завдав кілька ударів в присутності доньки [PERSON] . 24.09.2022 відносно [PERSON] було винесено ще один терміновий заборонний припис, згідно з яким останній 24.09.2022 вчиняв протиправні дії відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим йому було заборонено появлятися у місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , однак вимоги такого він порушив, за що постановою Личаківського районного суду м.Львова був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України. Оскільки термінові приписи на поведінку [PERSON] не вплинули, останній продовжує вчиняти протиправні дії відносно заявника, тому просить заяву задовольнити. Ухвалою від 07.12.2022 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, призначити справу до розгляду в судове засідання на 08.12.2022, яке у зв`язку із повітряною тривогою було відкладено на 14.12.2022. В судовому засіданні за клопотанням учасників справи оголошено перерву до 22.12.2022. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] проти задоволення заяви заперечив. Пояснив, що після відчуження права власності на квартиру в користь заявника між ними почалися непорозуміння та сварки. Заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому, згідно з п.2, 4, 7 ч.2 ст.3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до п.1, 10 ч.1 ст.21 Закону постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.1, 4, 6 ч.2, 3, 4 ст.26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається із матеріалів справи відносно [PERSON] були видані термінові заборонні приписи стосовно кривдника від 01.07.2022 та від 24.09.2022. Крім цього, постановою Личаківського районного суду м. Львова від 06.12.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України за насильство в сім`ї відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка учасників справи - [PERSON] зазначила, що як тільки у батька появляються гроші він вживає алкогольні напої та в стані сп`яніння вчиняє вдома скандали, б`є маму та брата, який внаслідок таких дій його боїться. Жодні розмови з батьком на покращення його поведінки не впливають. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , а також їхнього сина - [PERSON] , вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб є високою, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис, строком на два місяці, заборонивши [PERSON] перебувати у місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, на підставі п.10 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: partial