Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

01.07.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач являється батьком їх спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , який на даний момент навчається на денному відділенні ВСП «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету», строк навчання по 30.06.2024 року. Після досягнення сином 18-ти років, матеріальної допомоги батько на навчання не надає. Позивачу бракує коштів на утримання сина, який потребує кошів на харчування, проїзд до навчального закладу, одяг тощо. Син навчається на денному відділенні, немає іншого джерела доходів, знаходиться нам її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться у працездатному віці, тому має можливість сплачувати аліменти та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається та потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, до закінчення навчання чи досягнення ним 23 річного віку за умови продовження навчання. Ухвалою суду від 25.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Позивач, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у її відсутність. Відповідач, належними чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Ткаченко О.П. надав клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, крім того подав заперечення на позовну заяву, де зазначив, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір пенсіонерку, яка має хронічні захворювання, тому не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.07.2004 р., актовий запис №414 (а.с.6). Відповідно до довідки Відокремленого структурного підрозділу «Гірничий фаховий коледж» Криворізького національного університету [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання першого рівня акредитації. Термін навчання: з 01.09.2021 року по 30 червня 2024 (а.с.10). Згідно довідки №8 КОМ «НоваКОМ» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із своєю матір`ю [PERSON] (а.с.9). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітній син, донька продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, з можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, а тому не працює, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням та має здійснювати витрати на їжу, транспорт, одяг, зв`язок, навчально-методичні матеріали. З іншого боку суд враховує, що відповідач працює та відповідно до довідки ПрАТ «Суха Балка» отримує заробітну плату, яка згідно з наданою ним довідкою за період лютий 2022 р. по липень 2022 р. становить в середньому від 4294,14 грн. до 30825,47 грн. (ас.30). Крім того, відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей та матір пенсійного віку. З урахуванням правил ст. 182 СК України можна зробити висновок, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, який продовжує навчання, тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial