Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~19 листопада 2021 року до суду звернулась [PERSON] \~ \~ \~ \~з позовом до [PERSON] про накладення стягнення на спадкове майно, яке передалось в натурі у спадщину [PERSON] , а саме на автомобіль НОNDА СR-V, легковий універсал, 2008 р.в., чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ринковою вартістю 265000 грн. в рахунок погашення заборгованості в сумі 265\~000 грн., еквівалент 10 000 доларів США відповідно до боргової розписки (договору позики) від 15.08.2018 р., шляхом передачі спадкового автомобіля у власність позивача та стягнути з відповідача витрати на поховання спадкодавця - [PERSON] - в сумі 28 979,63 грн. В подальшому вимогу про стягнення витрат на поховання було залишено без розгляду. Позов мотивує тим, що проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше 5 років перед його смертю. За життя [PERSON] , 20.02.2020 року на його ім`я зареєстровано право власності на спірний автомобіль. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем є його донька, яка отримала свідоцтво про право на спадщину, в тому числі і на автомобіль. Згідно розписки від 15.08.2018 року [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] 10\~000 дол. США, які були ним позичені з метою придбання у [PERSON] на своє ім`я спірного автомобіля. Вказані кошти [PERSON] сплатила [PERSON] відповідно до розписки. Отже, предметом спору є грошові кошти в розмірі 10\~000 дол. США, які за твердженням позивача слід стягнути зі спадкоємця [PERSON] , [PERSON] , шляхом передачі у власність спірного автомобіля. А також просить стягнути витрати на правничу допомогу та судовий збір. \~ \~ \~ \~03.12.2021 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить визнати недійсним договір позики - розписку, надану [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Зустрічний позов мотивує тим, що підпис у вказаній розписці виконано не її батьком, а іншою особою, а це свідчить про недоведеність факту укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики, а відтак відсутність зобов`язання [PERSON] , а тепер і його спадкоємця, щодо повернення [PERSON] грошових коштів. Просить також стягнути судові витрати та витрати на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~23.11.2021 року по справі вжито заходи забезпечення позову. \~ \~ \~ \~23.11.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~25.11.2021 року, 01.12.2021 року за клопотанням позивача-відповідача по справі витребовувались докази. 03.12.2021 року надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] \~ \~ \~ \~08.12.2021 року від нотаріуса надійшла копія спадкової справи, яка долучена до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~13.12.2021 року з Головного сервісного центру ВМС надійшла відповідь на ухвалу. \~ \~ \~ \~16.12.2021 року на ухвалу про забезпечення позову надійшла апеляційна скарга., 13.04.2022 року постановою Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу задоволено частково. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.05.2022 року за клопотанням відповідача-позивача по справі витребовувались докази. \~ \~ \~ \~25.05.2022 року за клопотанням відповідача-позивача по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. \~ \~ \~ \~13.09.2022 року надійшов висновок експерта №5032/5033/22-21 від 07.09.2022р., який долучено до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~15.09.2022 року провадження по справі поновлено. \~ \~ \~ \~31.10.2022 року представником відповідача-позивача заявлено клопотання про стягнення судових витрат, зокрема і на проведення експертизи та витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~31.10.2022 року представником позивача-відповідача заявлено клопотання про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог. \~ \~ \~ \~31.10.2022 року від представника позивача-відповідача надійшли заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~06.12.2022 року від представника відповідача-позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог за первинним позовом щодо стягнення витрат на поховання. \~ \~ \~ \~07.12.2022 року від представника позивача-відповідача надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог за первинним позовом щодо стягнення витрат на поховання, яка судом задоволена. 07.12.2022 року від представника позивача-відповідача надійшла заява по суті заявлених вимог, яка долучена до матеріалів справи. В судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги первинного позову підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити, проти зустрічного позову заперечував, вказував, що відповідачем-позивачем обрано не належний спосіб захисту. В судовому засіданні представник відповідача-позивача проти задоволення вимог первинного позову заперечила, зустрічні вимоги підтримала та просила задоволити. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про відмову у первинному та зустрічному позові з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та просить накласти стягнення на спадкове майно, яке передалось в натурі у спадщину [PERSON] , а саме на автомобіль НОNDА СR-V, легковий універсал, 2008 р.в., чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ринковою вартістю 265000 грн. в рахунок погашення заборгованості в сумі 265\~000 грн., еквівалент 10 000 доларів США відповідно до боргової розписки (договору позики) від 15.08.2018 р., шляхом передачі спадкового автомобіля у власність позивача. Вона підтримує зазначені позовні вимоги, не зважаючи на те, що зобов`язання [PERSON] не підписане ним. Вказує, що про обставини оплати спірного автомобіля та обіцянок [PERSON] оформити автомобіль на [PERSON] , а в подальшому повернути їй 10\~000 дол. США, знає попередній власник авто, [PERSON] , а тому спадкоємець [PERSON] має відповідати за зобов`язанням батька та погасити його борг. Просить задоволити позов. Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 252, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В матеріалах справи міститься висновок експерта №5032/5033/22-21 від 07.09.2022р., яким встановлено, що підпис від імені [PERSON] розташований після текстового запису « [PERSON] » у розписці від 15 серпня 2018 року виконано рукописним способом кульковою ручкою з барвною речовиною чорного кольору без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] , розташований після текстового запису « [PERSON] » у розписці від 15 серпня 2018 року виконано не [PERSON] , а іншою особою. Отже, у зв`язку із тим, що боргова розписка надана [PERSON] , ним не підписувалась, то зобов`язання повернути 10\~000 дол. США у нього не виникло, а відповідно, борг не перейшов до спадкоємця, [PERSON] . Таким чином,\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~не знайшли\~свого підтвердження\~під час\~слухання справи,\~оскільки викладені\~нею обставини\~не були\~встановлені в\~судовому засіданні,\~а відповідно\~до ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Ст.\~76\~ЦПК України\~встановлено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Статті 77\~та 78\~ЦПК України\~визначають,\~що належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо накладення стягнення на спадкове майно, яке передалось в натурі у спадщину [PERSON] , а саме на автомобіль НОNDА СR-V, легковий універсал, 2008 р.в., чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ринковою вартістю 265000 грн. в рахунок погашення заборгованості в сумі 265\~000 грн., еквівалент 10 000 доларів США відповідно до боргової розписки (договору позики) від 15.08.2018 р., шляхом передачі спадкового автомобіля у власність позивача, - не підлягають до задоволення з огляду на їх безпідставність та недоведеність. \~ \~ \~ \~Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] щодо визнання недійсним договору позики, розписки від 15.08.2018 року наданої [PERSON] , про повернення 10\~000 дол. США, то суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Так, ст. 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду за змістом постанови від 23.07.2018 року в цивільній справі № 760/8892/17 сформував висновок про те, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, та є підставою для відмови в позові. Суд уже зазначав, що висновком експерта №5032/5033/22-21 від 07.09.2022р., встановлено, що підпис від імені [PERSON] розташований після текстового запису « [PERSON] » виконано не [PERSON] , а іншою особою, тобто договір є неукладеним, таким що не відбувся. Відповідно до правової позиція викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним. Договір, щодо якого сторони не дійшли згоди в необхідній формі за всіма істотними умовами, є неукладеним, тобто неіснуючим, що виключає визнання його недійсним. А у разі відсутності власноручного підпису сторони договору на документі необхідно вважати, що правочин не відповідає вимогам, які встановлюються до письмової форми правочину. \~ \~ \~ \~Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Отже, будь-який правочин є вольовою дією, а тому перед тим, як здійснювати оцінку на предмет дійсності чи недійсності, необхідно встановити наявність та вираження волі особи (осіб), які його вчинили. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Законодавець за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачає наслідків у вигляді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна із сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису,їнші докази, крім свідчень свідків). За змістом ст.ст. 76, 102 ЦПК України, висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, тож на його підставі особа може заперечувати факт вчинення правочину. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Разом з тим, укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. В зустрічному позові відповідач-позивач звернулася з вимогою про визнання недійсним договору позики (боргової розписки), мотивованою тим, що її батько цю розписку не підписував, договір позики не укладав, його умови не погоджував. Так, за встановленими у справі обставинами, висновком експертизи, [PERSON] боргову розписку не підписував і, відповідно, волевиявлення щодо правочину не було, істотних умов цього договору не погоджував, а тому з урахуванням викладеного немає підстав вважати договір позики від 15.08.2018 року укладеним. Велика Палата\~Верховного Суду\~неодноразово зазначала\~про те,\~що застосування\~конкретного способу\~захисту цивільного\~права залежить\~як від\~змісту права\~чи інтересу,\~за захистом\~якого звернулася\~особа,\~так і\~від характеру\~його порушення,\~невизнання або\~оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №338/180/17, №905/1926/16, №569/17272/15-ц. \~ \~ \~ \~Таким чином, у зв`язку із обранням [PERSON] неефективного способу захисту, в задоволенні зустрічного позову також слід відмовити. Сторонами заявлялись клопотання про стягнення судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. З урахуванням тих обставин, що в первинному та зустрічному позові було відмовлено, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за сторонами, які їх понесли. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed