Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона є власником двох земельних ділянок загальною площею 3,759 га, із них рілля площею 2,8745 га, сіножаті площею 0,2014 га призначених для ведення особистого селянського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Синівської сільської ради Роменського району Сумської області (колишньої Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області). Зазначала, що 05 березня 2012 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» укладено договір оренди землі у відповідності з умовами якого нею передано орендареві у строкове платне користування земельну ділянку двома масивами загальною площею 3,076 га строком на 5 років, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 21 грудня 2012 року за № 592320004003677. У наступному 20 листопада 2015 року між нею та відповідачем по справі укладена додаткова угода про зміну і доповнення договору оренди землі від 05 березня 2012 року, згідно з якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди та розміру орендної плати. Також зазначила, що за увесь період дії договору оренди відповідачем щороку один раз на рік сплачувалась орендна плата, при цьому орендна плата сплачувалася у більшому розмірі ніж передбачено додатковою угодою від 20 листопада 2015 року. Уважала, що збільшення розміру орендної плати відбувалось за рахунок індексації орендної плати при її нарахуванні, як це передбачено п.10,13 договору від 05 березня 2012 року, та ураховуючи умови викладені в договорі звісно вона не заперечувала проти перегляду орендної плати в сторону збільшення. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела /суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки становить: в 2015 році їй відповідачем нараховано - 6376 грн 60 коп, у 2016 році - 8092 грн 33 коп, у 2017 році - 10849 грн 52 коп, у 2018 році - 10849 грн 52 коп, у 2019 році - 10849 грн 52 коп, у 2020 році - 10849 грн 52 коп, у 2021 році сума нарахованої орендної плати становила 13019 грн 42 коп, але не була виплачена. Крім того, зазначила, що строк дії договору закінчується 21 грудня 2022 року. У зв`язку з тим, що вона відмовилася від підписання поновленого договору, відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив їй орендної плати за користування земельною ділянкою, розмір якої відповідно до ст.ст. 15,21 Закону України «Про оренду землі», п.10 договору (із урахуванням індексації) становить 10842 грн 14 коп. Орендна плата за 2021 рік взагалі й не виплачувалася. Із метою вирішення справи у позасудовому порядку в серпні 2022 року позивачка надіслала відповідачу лист із вимогою сплатити орендну плату за земельну ділянку, на що до цього часу відповіді на її звернення так і не надано, однак в телефонному режимі їй повідомили, що орендна плата за 2021 рік не виплачена, оскільки сума фактично сплаченої орендної плати за 2015-2022 роки значно перевищує розмір договірної орендної плати, що, на думку відповідача, свідчить про дострокове виконання орендарем свого обов`язку зі сплати орендної плати за договором, також орендар зазначав про непорушення умов договору та строків виплати орендної плати. Позивачка зазначила, що позиція відповідача щодо виплати орендної плати їй наперед договором не передбачена, про переплату їй ніхто не повідомляв, а тому вона уважає, що договірні зобов`язання щодо виплати орендної плати в 2021 році з урахуванням індексації були припинені відповідачем по справі в односторонньому порядку, не повідомивши її письмово до цього дня про причини невиплати, що є грубим порушенням умов договору, Закону України «Про оренду землі» та Цивільним кодексом України. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 рік у розмірі 10842 грн 14 коп, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 3285 грн 87 коп. Позиція позивача, представника позивача, представника відповідача по даній справі Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 21 листопада 2022 року подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначала, що свої зобов`язання відповідач по договору оренди від 05 березня 2012 року та додаткової угоди від 20 листопада 2015 року не виконав, а саме відповідно до п.11 договору відповідач повинен був до 01 листопада 2021 року сплатити проіндексовану орендну плату за 2021 рік. Прохала суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі (а.с.50-52). Представник позивача [PERSON] під час розгляду даної справи по суті підтримала заявлений позов із вищевикладених підстав та додатково суду пояснила про те, що раз на рік орендна плата повинна збільшуватися в її розмірі через підвищення рівня інфляції, цін тощо, як це передбачено п. 13 діючого договору. Розмір орендної плати повинен обраховуватися щорічно, починаючи з 2015 року від початкового розміру орендної плати 6263 грн. 93 коп, і виплачуватися відповідачем щорічно із урахуванням індексів інфляції у збільшеному розмірі, як це визначено п. 10 договору оренди землі від 05 березня 2012 року, без підписання будь-яких додаткових угод між сторонами договору з цього приводу, станом на листопад 2021 року обрахований з урахуванням індексів інфляції розмір орендної плати повинен становити 10842 грн. 14 коп. Орендна плата за 2021 рік відповідачем до 30 грудня 2021 року не сплачена в порушення п.11 договору оренди землі, припинивши зобов`язання в цій частині в односторонньому порядку. Також за несвоєчасну сплату орендної плати за 2021 рік відповідач повинен сплати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення, орендна плата до 2021 року сплачувалася на банківську картку чоловіка позивачки, який її отримував разом із орендною платою за свій земельний пай. У судовому засіданні підтримала подану нею письмову відповідь на відзив відповідача (а.с.50-52). Представник відповідача Яловий О.А. у режимі відеоконференцзв`язку у судовому засіданні по справі участі не прийняв, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. У поданному суду відзиві на позов, заперечуючи проти позову в повному обсязі, суду зазначав про те, що TOB «CK-АГРО» за 2015-2020 роки користування двома орендованими земельними ділянками щорічно виплачувало орендну плату у більших розмірах і частина сукупного розміру переплаченої наперед орендної плати в сумі 20796 грн 22 коп спрямовано товариством у рахунок погашення боргу по орендній платі за 2021 рік без проведення фактичних виплат позивачці, так як мали місце значні переплати орендної плати за попередні роки. Також товариство, проводячи переплати орендної плати за минулі роки, здійснило дострокове виконання договірного обов`язку по сплаті орендної плати відповідно до ст.531 ЦК України, маючи відповідні фінансові можливості, що не заборонено діючим договором. У поданному до суду відзиві на позов, заперечуючи проти позову в повному обсязі, зазначав про те, що TOB «CK-АГРО» за 2015-2020 роки користування орендованими земельними ділянками щорічно виплачувало орендну плату у більших розмірах і частина сукупного розміру переплаченої наперед орендної плати в сумі 20796 грн 22 коп спрямовано товариством у рахунок погашення боргу по орендній платі за 2021 рік без проведення фактичних виплат позивачці, так як мали місце значні переплати орендної плати за попередні роки. Також товариство, проводячи переплати орендної плати за минулі роки, здійснило дострокове виконання договірного обов`язку по сплаті орендної плати відповідно до ст.531 ЦК України, що не заборонено діючим договором. Також зазначав, що тлумачення частин першої та третьої статті 632 ЦК України підтверджують те, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а її зміна після виконання договору не допускається, тому з 20 листопада 2015 року розмір орендної плати, що підлягав нарахуванню орендарем орендодавцю, за договором від 05 березня 2012 року становив у розмірі 6263 грн 93 коп х 7 повних років = 43847 грн 51 коп без вирахування ПДФО та військового збору, при цьому, відповідач не порушував умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договором підтверджується належними та допустимими доказами. Щодо стягнення пені за порушення строків виплати орендної плати, зазначив, що заборгованість, зі сплати орендної плати, відсутня, а тому стягнення пені за порушення строків виплати орендної плати є безпідставними та не підтверджені належними та допустимим доказами (а.с.47-48). Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 22 листопада 2022 року о 13 год 00 хв із викликом сторін. 22 листопада 2022 року розгляд справи відкладено на 06 грудня 2022 року на 10 год 30 хв. 06 грудня 2022 року проведено розгляд справи по суті за участі представника позивача. 07 грудня 2022 року ухвалено рішення суду по суті спору. Установлені судом фактичні обставини даної справи [PERSON] народилася [INFO] у с. Лукашове Вовчанського району Харківської області, є громадянкою України (а.с.5,6). [PERSON] у серпні 2002 року отримала два державні акти на право приватної власності на землю: серії РЗ № 703202, виданого 15 серпня 2002 року, відповідно до якого на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації від 18 червня 2002 року за № 268, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,201 га, яка розташована на території Саївської сільської ради, та призначена для ведення особистого селянського господарства; серії Р2 № 636687, виданого 15 серпня 2002 року, відповідно до якого на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації від 18 червня 2002 року за № 268, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,875 га, яка розташована на території Саївської сільської ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери земельних ділянок на час видачі цих документів не були визначені (а.с.7,8). 05 березня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, на підставі якого [PERSON] передала товариству в оренду строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 3,076 га (з них, рілля 2,875 га, сіножаті 0,201 га), з розміром орендної плати 5 відсотки від нормативної грошової оцінки землі. Згідно з п.9-14,37 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5% від нормативно грощової оцінки землі, що становить що складає 3582 грн 26 коп в рік; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься: у випадку внесення у грошовій формі до 01 листопада поточного року, в якому використовується земельна ділянка; у випадку внесення у натуральній формі до 01 серпня поточного року, в якому використовується земельна ділянка; у випадку внесення у відробітковій формі до 30 грудня поточного року, в якому використовується земельна ділянка; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с.9-10). 20 листопада 2015 року між [PERSON] та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05 березня 2012 року, якою внесені зміни щодо строку дії договору оренди: договір укладено на 10 років та встановлено розмір орендної плати, який становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 6263 грн 93 коп, уточнено предмет договору оренди у виді земельних ділянок загальною площею 3,0759 га, у тому числі рілля 2,8745 га (кадастровий номер: 5923285600:02:001:0045), сіножаті 0,2014 га (кадастровий номер: 5923285600:02:005:0144) (п.2,8,9 додаткової угоди) (а.с.11). Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015-2021 роки: [PERSON] в 2015 році нараховано -орендна плата в розмірі - 6376 грн 60 коп, в 2016 році - 8092 грн 33 коп, в 2017 році - 10849 грн 52 коп, в 2018 році - 10849 грн. 52 коп, в 2019 році - 10849 грн 52 коп, в 2020 році - 10849 грн 52 коп, у 2021 році їй нарахована та виплачена орендна плата в розмірі 13019 грн 42 коп, проте представник позивача зазначила, що насправді жодних грошових коштів позивачка не отримувала, а відповідні зміни до податкової звітності із виключенням цього виду доходу у позивачки відповідач подав до податкового органу влітку 2022 року (а.с.12,13). 05 серпня 2022 року [PERSON] надіслала директору ТОВ «СК-АГРО» заяву з вимогою негайного виконання ТОВ «СК-АГРО» своїх договірних зобов`язань, а саме негайно виплатити їй орендну плату за 2021 рік у розмірі 6263 грн 93 коп відповідно до укладеного договору та повідомленням про те, що у разі невиконання останнім своїх договірних зобов`язань з виплати орендної плати [PERSON] має намір стягнути заборгованість за оренду у судовому порядку. Відповідь на цей лист відсутня в матеріалах справи (а.с.14,15). Згідно із копією довідки про нарахування та сплату орендної плати [PERSON] , копій видаткових касових ордерів, видаткових накладних, платіжних доручень, списків згрупованих поштових переказів електронних та відомостей про зарахування заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ТОВ "СК-АГРО" сплачувало [PERSON] орендну плату за користування земельною ділянкою: 22 жовтня 2015 року - 147 грн 00 коп, 22 жовтня 2015 року - 3588 грн 99 коп (із призначенням платежу: орендна плата власнику земельного паю), 26 листопада 2015 року - 1494 грн 39 коп (із призначенням платежу: орендна плата власнику земельного паю), 29 лютого 2016 року - 238 грн 50 коп, 29 лютого 2016 року - 265 грн 00 коп, 29 лютого 2016 року - 6514 грн 32 коп (із призначенням платежу: орендна плата власнику земельного паю), 29 вересня 2016 року - 94 грн 08 коп (із призначенням платежу: орендна плата власнику земельного паю), 08 вересня 2017 року - 8733 грн 87 коп (із призначенням платежу: орендна плата власнику земельного паю), 16 травня 2018 року - 8733 грн 87 коп (із призначенням платежу: виплата орендної паї за 2017-2018 рр), в 2019 року - 8733 грн 87 коп, в 2020 року - 8733 грн 87 коп (а.с.36 зворотна сторона, 37, 37 зворотна сторона, 38, 38 зворотна сторона, 39, 39 зворотна сторона, 40, 40 зворотна сторона, 41, 41 зворотна сторона, 42, 42 зворотна сторона, 43, 43 зворотна сторона, 44, 44 зворотна сторона, 45, 45 зворотна сторона, 46, 46 зворотна сторона). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі щодо позовних вимог Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»). Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору оренди). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. У статті 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Нормами ст. 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Висновки суду по суті заявлених двох вимог 1. Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд убачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу стягнення орендної плати за користування земельними ділянками у 2021 році на підставі відповідного договору оренди землі з урахуванням індексів інфляції, а також пені за несвоєчасну виплату орендної плати; правовідносини, які виникли між сторонами спору врегульовані діючим договором оренди земельної ділянки, нормами спеціального Закону України «Про оренду землі», ЦК та ЗК України. У даній справі підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельними ділянками позивачки загальною площею 3,0759 га, в тому числі і сплати сторонами орендної плати наперед, у рахунок інших майбутніх періодів, є і повинен бути договір оренди земельної ділянки та додаткові угоди до нього (п.9,10,11 діючого між сторонами спору договору оренди землі від 05 березня 2012 року та п.9 додаткової угоди до цього договору від 20 листопада 2015 року). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін жодної письмової домовленості (додаткової угоди) про виплату орендної плати орендарем позивачці наперед (у рахунок майбутніх років користування земельною ділянкою або авансом) за діючим договором оренди землі від 05 березня 2012 року та додаткової угоди до нього сторонами оформлено (підписано) не було, зазначені положення відсутні в укладеному між сторонами спору договорі оренди землі. Також суду сторони не надали доказів узгодження між ними в позадоговірному листуванні чи в інший спосіб умов проплат орендної плати в більших розмірах ніж передбачено діючим договором із переплатами в рахунок майбутніх розрахункових періодів за користування земельною ділянкою, які б в силу вимог ст.207 ЦК України можна було б розглядати в якості діючих положень договору. Крім цього, під час розгляду даної справи сторона позивача вважала проведені відповідачем за 2015-2020 роки виплати орендної плати в більшому розмірі, а ніж це передбаченого п.9 договору оренди землі від 05 березня 2012 року (з урахуванням додаткової угоди від 20 листопада 2015 року), виплатою орендної плати у збільшеному розмірі із урахуванням щорічно обрахованих індексів інфляції, а сторона відповідача уважала проведені виплати достроковим виконанням діючого договору на наступні періоди. Тобто сторони під час розгляду даної справи по суті не досягли обопільної згоди по визнанню проведених проплат у сукупному розмірі 20796 грн 22 коп в якості переплати орендної плати за 2021 рік, відповідних актів звірок взаєморозрахунків за діючим договором оренди землі не складали, суду не надавали. Також п.9 додаткової угоди № 1 від 20 листопада 2015 року передбачає те, що орендна плата складає 6263 грн 93 коп, що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою, у розмір орендної плати не входить податок на землю, орендар самостійно сплачує податок за землю. Разом із цим, у пункті 10 договору оренди сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюються з урахуванням індексації (п. 10 договору). Сторонами в укладеному та діючому договорі не обумовили порядку перегляду один раз на рік розміру орендної плати у разі зміни індексів інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, умов господорювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, додаткових угод із цього приводу не укладали, а також не визначили порядок та умови здійснення повної чи часткової виплати орендної плати у рахунок наступних періодів використання земельної ділянки (п. 9-14,37 договору). Згідно з пунктом 37 договору оренди зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Позивачка у період з 2015 року до 2020 року з вимогою до орендаря про зміну умов договору у частині зміни розміру орендної плати чи її перегляду не зверталася, жодних письмових домовленостей із цього приводу між сторонами також не досягалося. Відповідно до видаткових касових ордерів, видаткових накладних, платіжних доручень, списків згрупованих поштових переказів електронних та відомостей про зарахування заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ТОВ "СК-АГРО" сплатило позивачу орендну плату у грошовій формі та відробітковій формі у 2015 році за орендовану земельну ділянку позивача 5230 грн 38 коп, у 2016 році у грошовій формі та у натуральній формі на суму 7111 грн 90 коп, у 2017 році у грошовій формі на суму 8733 грн 87 коп, у 2018 році у грошовій формі на суму 8733 грн 87 коп, у 2019 році у грошовій формі на суму 8733 грн 87 коп, у 2020 році у грошовій формі на суму 8733 грн 87 коп. Зі змісту досліджених платіжно-розрахункових документів за 2015-2020 роки убачається відсутність у графах щодо призначень платежів позивачці записів про проведення таких виплат у рахунок майбутніх періодів чи наперед або авансом, виплата орендної плати за видатковими касовими ордерами, видатковими накладними, платіжними дорученнями, списками згрупованих поштових переказів електронних та відомостями зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) протягом 2015-2020 років проводилася як готівковими коштами, так і в натуральній формі, а також у спосіб надання послуг. У витребуваних судом розрахунково-касових документах та відомостях відсутні документальні підтвердження передачі готівки чи перерахування грошових коштів або надання певних послуг, передачі товарів відповідачем у 2021 році позивачці в якості орендної плати за орендовану у зазначений період земельну ділянку із позначенням відповідного призначення платежу. Під принципами виконання будь-яких договірних зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Як убачається із матеріалів справи та змісту укладеного договору оренди землі між сторонами спору відповідач у порушення п. 9,11 укладеного правочину повно та своєчасно у 2021 звітньому році та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати в сумі 10842 грн 14 коп із урахуванням щорічно обрахованих індексів інфляції за 2015-2021 роки, в яких використовувалася земельна ділянка позивачки (п.9 додаткової угоди № 1 до договору оренди від 05 березня 2012 року) (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = у 2015 році орендна плата із урахуванням індексів інфляції у межах заявлених вимог 102,74 % складала - 6433,93 грн., у 2016 році при індексах інфляції 112,36 % - 7229,56 грн., у 2017 році при індексах інфляції 113,67 % - 8217,41 грн., у 2018 році при індексах інфляції 109,77 % - 9020,83 грн., у 2019 році при індексах інфляції 104,05 % - 9386,51 грн., у 2020 році при індексах інфляції 104,99 % - 9855,12 грн., у 2021 році при індексах інфляції 110,015 % = 10842,14 грн.) (із урахуванням податків та обов`язкових платежів, які необхідно нарахувати та сплатити відповідачу як податковому агенту, проте без урахування індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, про що у позові не заявлялося), не досягнувши обопільної письмової згоди про зарахування раніше проведених переплат у визначеному ними розмірі за попередні роки у рахунок сплати орендної плати за 2021 рік. Саме цей договірний розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції, який збільшений за рахунок обрахування щорічних індексів інфляції за 2015-2021 роки, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належними їй земельними ділянками. Із огляду на наведені вище обгрунтування позов у заявленій основній вимозі підлягає задоволенню, а доводи сторони відповідача визначаються судом непереконливими та неспроможніми в силу їх недоведності належними та допустимими засобами доказування. Із огляду на це, суд окремо зауважує на тому, що норми діючого договору оренди земельної ділянки від 05 березня 2012 року не забороняють виплату орендної плати в більшому розмірі чим визначено в його нормах, проте фактично проведені виплати орендної плати позивачці в підвищеному розмірі за попередні роки суд не розглядає в якості переплати орендної плати, яку можна спрямувати в рахунок сплати орендарем орендної плати позивачці за 2021 рік при відсутності у діючому договорі положень про можливість здійснення таких проплат та неукладеності додаткових угод про це між сторонами спору, а питання взаєморозрахунків із приводу переплачених коштів може бути предметом окремої домовленості (укладення додаткової угоди до договору) та взаємозвірок платежів між сторонами поза межами даного спору. 2. Пунктом 14 договору оренди землі від 05 березня 2012 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. На думку суду, через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за 2021 рік, в якому використовувалися дві земельні ділянки, на користь позивачки з ТОВ «СК-Агро» підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивачки на своєчасне і повне отримання орендної плати за річне користування її земельними ділянками протягом вищенаведеного періоду. На думку суду, позивачка навела суду методологічно правильний розрахунок розміру пені, розрахувавши початок її обрахунку з першого дня прострочення 02 листопада 2021 року і по дату звернення [PERSON] до суду (20 жовтня 2022 року), а тому методологічно і калькуляційно правильним розміром пені, який підлягає стягненню з відповідача у межах заявлених вимог на користь позивачки в судовому порядку, є сума у заявленному в позові розмірі 3285 грн 87 коп (10842.14*2*8.5*38)/(365*100) + (10842.14*2*9.0*22)/(365*100) + (10842.14*2 *9.0*20)/(365*100) + (10842.14*2*10.0*133)/(365*100) + (10842.14*2*25.0*140)/(365*100) = 3285.91 грн., строк прострочення: 02.11.2021 - 20.10.2022 року, сума заборгованості з урахуванням індексів інфляції = 10842 грн 14 коп, пеня у % = подвійна облікова ставка НБУ, кількість днів прострочення = 353 дні). Тому позов у цій вимозі є обгрунтованим і відповідно підлягає задоволенню у заявлених позивачем межах. Вищенаведені висновки суду узгоджуються із наближеними за своїм змістом правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20, від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17. Також, суд уважає, що право позивача на майно у виді орендної плати та пені також захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі виплати є прибутком для позивача, які випливають із нерухомої власності у виді земельної ділянки, і ця виплата передбачена добровільно укладеним між сторонами спору договором оренди земельної ділянки (п.42,45,46,57 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1989 року у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84). Розподіл судових витрат по справі Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову, уважає, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 992 грн 40 коп. Документальні підтведження витрат на професійну правничу допомогу у даній справі сторони суду не надали, а тому предмет для їх поділу відсутній.

Outcome: approved