Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», у якому, після відмови від частини позовних вимог, просила зобов`язати відповідача повернути їй земельну ділянку кадастровий номер 3522580300:02:000:2381, розташовану на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.04.2016 року сторонами укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки кадастровий номер 3522580300:02:000:2381, загальною площею 2,2166 га, розташованої на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] , терміном на 10 років, починаючи з дати реєстрації. Проте, в договорі неправильно вказано номер державного акта, що посвідчує право власності [PERSON] . Крім того, у вказаному договорі неправильно зазначено кадастровий номер земельної ділянки, що є предметом договору - 3522580300:02:000:2383. Згідно Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3522580300:02:000:2381 належить [PERSON] . Позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення належної земельної ділянки, проте на момент звернення позивача до суду відповідач земельну ділянку не повернув. З метою захисту своїх прав позивач звернулась до суду. Представник відповідача у відзиві на позов та в письмових поясненнях зазначив, що відповідач правомірно використовує земельну ділянку, надану в оренду позивачем. Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522580300:02:000:2381 внесено до відповідного Державного реєстру. Договір виконується орендарем з дотриманням умов договору без, порушення істотних умов договору. Порушення, які допущені в оформленні договору, є лише формальним недоліком, тому посилання сторони позивача на допущення помилки в одній цифрі кадастрового номеру об`єкта оренди не можуть свідчити про відсутність правовідносин між сторонами. Позовні вимоги не обґрунтовані, тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні 26.11.2021 представник позивача позов підтримала, пояснила, що позивач підписала договір оренди землі від 15.04.2016, однак внаслідок помилки, допущеної в договорі в частині зазначення номеру державного акта та кадастрового номера земельної ділянки, позивач фактично передала в користування земельну ділянку, яка їй не належить. Державна реєстрація права оренди за вказаним договором не відповідає внутрішній волі сторін, оскільки [PERSON] не була уповноважена власником земельної ділянки 3522580300:02:000:2383 [PERSON] на укладення договору оренди землі. Представник відповідача в судовому засідання позов заперечив та зазначив, що позивач визнає факт укладення договору оренди землі з відповідачем. Формальна помилка в договорі не свідчить про ненадання в оренду позивачем своєї земельної ділянки. Договір виконується, його виконання приймається позивачем, заперечення укладання договору суперечить її попередній поведінці, що є недобросовісною поведінкою. Право оренди відповідача щодо земельної ділянки позивача з правильним зазначенням номеру земельної ділянки внесено до державного реєстру речових прав. Просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Суд установив, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3522580300:02:000:2381, загальною площею 2,2166 га, розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №921837, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 35220001003863 (а.с.16). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 224834873 від 21.09.2020 вбачається проведення державної реєстрації права власності [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522580300:02:000:2381 (а.с.74). Згідно з договором оренди землі від 15.04.2016, укладеного [PERSON] з ФГ « [PERSON] » [PERSON] , як власник земельної ділянки відповідно до державного акта на земельну ділянку серії ЯК № 921839 передала в оренду земельну ділянку площею 2,2166 га з кадастровим номером 3522580300:02:000:2383, строком на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації (а.с.22-25). Право оренди ФГ « [PERSON] » щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522580300:02:000:2381, власником якої є [PERSON] , 26.09.2016 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про речове право 16664002 (а.с.75). Згідно відомостей про виплати за паями за серпень 2016, за грудень 2016, за листопад 2017, за листопад 2018 [PERSON] отримала від ФГ « [PERSON] » відповідні суми коштів (а.с.77-81). З відповіді начальника ЦВПЗ №7 Кіровоградської дирекції АТ «Укрпошта» 08.11.2019 [PERSON] особисто отримала кошти за земельний пай за 2019 рік від ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли» (а.с.82). Листом від 31.10.2019 керівник ФГ « [PERSON] » надав відповідь [PERSON] щодо отриманих нею коштів в рахунок виконання договору оренди землі (а.с.83). Згідно державного акта серії ЯК № 921839 власником земельної ділянки площею 2,2166 га з кадастровим номером 3522580300:02:000:2383 є [PERSON] (а.с.17). З постанови Кропивницького апеляційного суду від 16.08.2022 року по справі № 390/126/21 вбачається, що [PERSON] звернулася до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до ФГ « [PERSON] » та після відмови від частини позовних вимог просила зобов`язати фермерське господарство « [PERSON] » повернути їй земельну ділянку площею 2,2166 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522580300:02:000:2383. Обґрунтовуючи позов зазначила, що 15.04.2016 сторонами укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки позивача загальною площею 2,2166 га, розташованої на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років, починаючи з дати реєстрації. Однак кадастровий номер в договорі значиться 3522580300:02:000:2381 (а не\~3522580300:02:000:2383), земля з таким кадастровим номером\~належить не позивачу, а [PERSON] . Крім того, позивач [PERSON] у зазначеній цивільній справі, обґрунтовуючи позов вказала, що фактично договір, де зазначений кадастровий номер, що відповідає земельній ділянці [PERSON] нею не підписаний, відтак відсутнє волевиявлення власника на укладання договору оренди землі. Тому способом захисту інтересів позивача є повернення земельної ділянки власнику. Під час апеляційного розгляду справи сторони - [PERSON] та ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли» погодилися виправити допущену помилку в договорі, у зазначенні кадастрового номеру земельної ділянки, врегулювати і привести договори оренди землі, власниками яких є [PERSON] та [PERSON] у відповідність до правовстановлюючих документів. Вищевказаною постановою Кропивницького апеляційного суду рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Фермерського господарства «Танривердієва Муси Танриверді-огли» про повернення земельної ділянки - відмовлено (а.с.235-239). Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі\~Конвенція) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). За змістом ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як унормовано у ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Представником позивача, за наслідками відмови від частини позовних вимог, підтримується позов про повернення земельної ділянки загальною площею 2,2166 га, розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522580300:02:000:2381, власником якої є [PERSON] , що використовується відповідачем Фермерським господарством " [PERSON] " за договором оренди від 15.04.2016, а власником земельної ділянки, фактично переданої в оренду, є [PERSON] . Ці обставини не заперечувалися сторонами. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами. Сторона позивача вважає, що [PERSON] передала відповідачу в оренду земельну ділянку кадастровий номер 3522580300:02:000:2383, яка належить на праві власності не їй, а іншій особі [PERSON] . Позивачу належить на праві власності інша земельна ділянка кадастровий номер 3522580300:02:000:2381, якою на підставі договору оренди землі користується відповідач по договору з [PERSON] і не заперечує вказаного факту. Отже, відповідач користується земельною ділянкою позивача на підставі договору оренди землі від 15.04.2016 року, який укладено щодо її земельної ділянки, але з іншою особою. В той же час по договору з нею користується земельною ділянкою, яка їй не належить. Представник позивача вважає, що у відповідача відсутні правові підстави користуватися земельною ділянкою позивача з кадастровим номером 3522580300:02:000:2383, внаслідок чого земельна ділянка підлягає поверненню власнику. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про повернення земельної ділянки, яка є предметом договору, укладеного між ФГ «Танривердієва М.Т.-огли» та [PERSON] (як пояснювали обидві сторони), стороною даного договору не є позивач, останній зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються його права та законні інтереси, як власника земельної ділянки з кадастровим номером 3522580300:02:000:2381. Доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, перевіряються судом і в залежності від встановленого вирішується питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Такої ж позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17. Так, [PERSON] жодним чином не заперечує, що мала волевиявлення на укладання договору оренди землі з відповідачем, всі умови сторонами повністю узгодженні і до виникнення питання щодо сплати за оренду землі та в подальшому спору щодо розміру такої, ні вона, ні орендодавець не виявили помилку в зазначенні кадастрових номерів земельної ділянки, які є абсолютно ідентичні (площа, розташування). Договір оренди земельної ділянки підписаний сторонами та виконується більш ніж чотири роки, що не заперечується стороною позивача. Договір зареєстрований у встановленому законом порядку із зазначенням правильного кадастрового номеру об`єкта оренди, який належить [PERSON] (спростування цьому не заявлялося), є укладеним з часу його державної реєстрації. Підписання, виконання договору оренди землі відповідачем і позивачем, та отримання орендної плати орендодавцем, є доказом того, що позивач під час укладення договору усвідомлював положення договору оренди та його правові наслідки, свідомо бажала їх настання, надаючи реєстратору копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, які долучалися як додатки до договору оренди. Позивач, маючи у власності лише одну земельну ділянку, за вказаним в правочині місці, розуміла зміст правочину і його направленість щодо дійсного об`єкту оренди, та бажала настання таких наслідків з метою отримання прибутку, вираженого в отриманні орендної плати. Фактично обидві сторони [PERSON] та ФГ «Танривердієва М.Т.-огли», укладаючи договір, вказуючи реквізити і дані об`єкта оренди, допустилися помилки в написанні кадастрового номера земельної ділянки та номеру державного акта, разом з тим додатки, Державна реєстрація права оренди відповідача таких недоліків не містить. Досліджені судом фактичні обставини справи не свідчать про те, що дії (бездіяльність) відповідача об`єктивно порушують права позивача та чи є вони протиправними, враховуючи активну позицію відповідача привести документи у відповідність в частині виправлення технічної помилки. Частинами 3, 4\~ст.13 Конституції України\~передбачено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.\~Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Відповідно до ст.3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. Згідно зі ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Отже, здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав. Дослідження питання про здійснення особою належного їй суб`єктивного матеріального права відповідно до його мети тісно пов`язане з аналізом фактичних дій суб`єкта на предмет дотримання вимоги добросовісності. Оскільки пред`явлення позову у даній справі свідчить про фактичний намір позивача позбавити відповідача права оренди земельної ділянки, набутого останнім на законних підставах, зазначене не може вважатися поведінкою, яка відповідає принципу добросовісності цивільних відносин. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено порушення її прав відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ст.ст.13, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed