Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] . Наразі позивач навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання (контракт) за спеціальністю «Філологія», спеціалізація «Прикладна лінгвістика». Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. З березня 2022 року і до даного часу батьки позивача проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. [PERSON] постійно проживає у своїх дідуся та бабусі у м. Черкаси. У звязку з навчанням на денній формі, на платній основі, позивач не має можливості працевлаштуватися, оскільки навчання займає весь час. Отже [PERSON] не має можливості забезпечувати себе матеріально. Витрати на її навчання та на утримання несе її мати. Матір позивача [PERSON] є інвалідом 3 групи, якій встановлені протипоказання до тяжкої фізичної праці. Матеріальну допомогу від батька [PERSON] , позивач отримує не регулярно, та в розмірах, які не дають їй можливості забезпечити належне утримання. [PERSON] навчається і має потребу у матеріальній допомозі не тільки від матері, а й від батька. Він офіційно працевлаштований, і має можливість надавати матеріальну допомогу регулярно, проте цього не робить. Позивач просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Про дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені в порядку п. 1 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Стислиий виклад відзиву: \~ \~ \~ \~01.12.2022 року від представника відповідача адвоката Крушельницької М.Р. надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Позивач не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ст. 199 СК України, що є процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній донці. На даний момент відповідач має хронічні хвороби спини, на лікування яких витрачає значну суму коштів та отримує мінімальну заробітну плату. Позивачем не доведено, що у звязку з навчанням в неї виникла потреба у матеріальній допомозі. Не надано позивачем також доказів об`єктивно необхідних витрат, у звязку з продовженням навчання. Стислий виклад відповіді на відзив: \~ \~ \~ \~12.12.2022 року від представника позивача адвоката Могилей С.В. надійшла відповідь на відзив в якій останній зазначає, що відповідач на підтвердження викладених ним обставин, не надав жодних належних, допустимих та достатніх доказів. З документів, що приєднані до відзиву вбачається, що відповідач з 19.04.2021 року по 04.06.2021 рік дійсно проходив обстеження та курс лікування, який було завершено. Доказів щодо продовження ним лікування, придбання вартісних ліків, існуючої потреби у санаторно-курортному оздоровленні чи оперативному втручанні не надано. Також не надано доказів щодо медичних протипоказань до праці, у зв`язку з чим відсутня реальна неможливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання. Відповідач також не надав суду жодних доказів того, що він як батько приймає участь у житті повнолітньої, але все одно його дитини. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 року позовну заяву прийнто до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 09.06.2004 року, Серія [NUMBER] ). 10.08.2021 року між [PERSON] та її законним представником [PERSON] було укладено договір №07-125 про навчання у закладі вищої освіти, заключений з Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького в особі ректора [PERSON] щодо навчання у закладі вищої освіти, через підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за спеціальністю «Філологія», для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра. Фінансування навчання здійснюється за рахунок фізичної особи. 31.08.2021 року між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького в особі ректора Черевка О.В. та замовника освітньої послуги [PERSON] , для здобувача [PERSON] укладено договір №218 про надання платної освітньої послуги. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 88000 грн. Відповідно до довідки з Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького від 18.02.2022 року №717, [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання (контракт) ННІ української філології та соціальних комунікацій. Термін навчання 4 роки. Дата вступу 01.09.2021 року. Дата випуску 30.06.2025 року. \~ \~ \~ \~Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААА №542658, [PERSON] є інвалідом 3 групи безтерміново. Має протипоказання до важкої фізичної праці. \~ \~ \~ \~Відповідно до виписки №318 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] з КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», останній перебував у неврологічному відділенні з 24.05.2021 року по 04.06.2021 року, з діагнозом: ураження міжхребетних дисків поперекового і інших відділів з радикулопатією, поперековий остеохондроз, ускладнений килами з компресійно-корінцевим синдромом ліворуч, стадія загострення, стійкий люмбоішиалгічний синдром, вертебродинамічні порушення. Хронічний простатит, загострення. Астено-субдепресивний синдром. Норми права, що підлягають застосуванню: ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~199\~СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» -\~ обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ ЦПК\~України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та повноті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на час звернення з даним позовом до суду, досягла 18 річного віку і є повнолітньою. Наразі остання навчається в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра. Форма навчання є денною. Строк навчання становить 4 роки, з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Навчання проводиться на платній основі. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 88000 грн. Оскільки [PERSON] має відвідувати заняття, остання не має змоги працевлаштуватись і забезпечувати себе самостійно, у звязку з чим остання потребує матеріальної допомоги від батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до тверджень позивача, які не спростовані відповідачем, [PERSON] наразі перебуває на утримання матері, яка надає їй матеріальну допомогу, проте є інвалідом 3 групи і не має змоги повністю забезпечити потреби доньки не тільки на навчання, а і на достатній рівень проживання, а тому допомога батька є необхідною для забезпечення нормальних умов життя [PERSON] , яка наразі навчається, у звязку з чим додатково несе матеріальні витрати, не маючи власного доходу. З наданих відповідачем доказів, суд не вбачає, що [PERSON] не має змогу надавати матеріальну допомогу донці, на час її навчання, однак до досягнення 23-річного віку. Відповідач не довів суду, що має захворювання, які заважають йому працювати та призводять до постійних витрат на лікування. У своєму відзиві [PERSON] вказує на те, що працює, однак отримує мінімальну заробітну плату. Проте він не зазначає місце своєї роботи та посаду, у звязку з чим неможливо встановити яке фізичне навантаження він отримує. Також [PERSON] не надає довідку про доходи на підтвердження того, що він отримує мінімальну заробітну плату, що свідчить про те, що відповідач не бажає надавати інформацію про свій реальний дохід та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Твердження відповідача щодо наявності хронічної хвороби спини, внаслідок якої він несе витрати на лікування не знайшло свого підтвердження. Згідно виписки із медичної карти, [PERSON] проходив лікування у неврологічному відділенні з 24.05.2021 року по 04.06.2021 року, тобто більше як 1 рік тому. Фактично лікування складало два тижні, що є мінімальним строком для отримання лікування в умовах стаціонару. Якщо б захворювання мало більш важкий перебіг, то дане лікування не обмежувалось би таким проміжком часу. Наразі відповідачем не доведено, що він продовжує лікування, у звязку з чим несе додаткові витрати, що складають значну частину від його доходу. Враховуючи викладене, позивачем доведено всі обставини того, що вона потребує матеріальної допомоги як повнолітня дитина, яка не досягла 23-річного віку і продовжує навчання, а батько має можливість надавати таку допомогу, так як не довів протилежного, і є особою яка працевлаштована та отримує дохід. Отже, відповідач перебуває в працездатному віці, у зв`язку з чим має можливість надавати кошти на утримання дочки, яка продовжує навчання. Дана позиція суду погоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 27.02.2019 року по справі № 760/17457/16-ц. Твердження відповідача з приводу того, що позивачем не доведено, що у звязку із навчанням у неї виникла потреба у матеріальній допомозі є безпідставним і некоректним. Позивачем надано копію договору про надання платної освітньої послуги №218. Вартість навчання за договором становить 88000 грн. Враховуючи, що [PERSON] не має власного доходу, то оплата навчання в розмірі 88000 грн. вже свідчить про те, що у позивача виникла потреба у матеріальній допомозі, не враховуючи потреби на харчування, одяг, тощо. [PERSON] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON] , і якщо остання не має змоги утримувати себе самостійно на час навчання, до досягнення 23-річного віку, то саме батьки є тими, хто повинен розділити ці витрати між собою, і поведінка відповідача, який не має групу інвалідності, якому не встановлено заборону на важку фізичну працю, відмовляючись від сплати аліментів у мінімальній частці від доходу, фактично перекладає свої обовязки на матір дитини, яка має захворювання, однак не самоусувається від допомоги доньці і продовжує їй допомагати матеріально. Судові витрати: Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, під час розгляду справи в суді. Отже з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн., від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову. Доказів того, що відповідач звільнений від сплати судового збору, у суду відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved