Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури Роман Піголь звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Позовна заява мотивована тим, що 28.02.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області видано наказ № 2-5029/15-20-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,2 га з кадастровим номером 0522683700:02:000:0946, що розташована на території Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 17.03.2020 державним реєстратором Могилів-Подільської районної державної адміністрації на підставі вказаного наказу за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (номер запису про право власності 36257630, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2069733605226). Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-9875-СГ від 26.04.2016 безоплатну вже було надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6823681500:08:005:0021 площею 2 га. Тобто, [PERSON] на час отримання у власність спірної земельної ділянки використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою від 04.02.2020 надала недостовірну інформацію, зазначивши, що не скористалась правом безоплатної приватизації земельної ділянки, чим порушила вимоги ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. При цьому Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області оскаржуваний наказ було видано без перевірки факту реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки вказаного виду, чим було порушено вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі з державної власності, оскільки [PERSON] не мала права на отримання спірної земельної ділянки. Крім того, 19.06.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 0522683700:02:000:0946, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу за № 374. Цього ж дня за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Прокурор зазначає, що [PERSON] є особою, яка не мала права на отримання спірної земельної ділянки та на її відчуження. За таких підстав прокурор звернувся в інтересах держави в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району з даним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Вінницькій області № 2-5029/15-20-СГ від 28.02.2020, а також витребувати у [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 0522683700:02:000:0946 в комунальну власність на користь держави в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.05.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву, призначено судове засідання. 21.06.2022 до суду від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,2 га, було додано усі документи, які передбачені ст. 118 Земельного кодексу України та було зазначено, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення вона не скористалась. Таким чином, при прийнятті оскаржуваного наказу Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області діяло виключно в межах та в спосіб передбачений чинним законодавством. При цьому прокурор, зазначаючи про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області при прийнятті оскаржуваного наказу не було перевірено факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання земельної ділянки, чим порушено вимоги земельного законодавства, не вказує, якими саме норми передбачено обов`язок Головного управління здійснювати перевірку таких фактів, а також, які саме вимоги законодавства було порушено. Крім того, Головне управління вважає, що підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні, оскільки даний наказ є актом індивідуальної дії та вичерпав свою силу фактом його виконання, а саме здійсненням реєстрації речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. У відповіді на відзив, яка надійшла до Могилів-Подільського міськрайонного суду 28.06.2022, керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури просив відхилити відзив як необґрунтований з тих підстав, що відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого Наказом Державної Служби України з .питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області наділено повноваженнями, зокрема здійснювати розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, а також здійснювати державний контроль за додержанням земельного законодавства ( п. 3). За таких підстав, здійснюючи розгляд клопотання [PERSON] про передачу земельної ділянки у власність, посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, перевіривши та встановивши факт реалізованого права [PERSON] на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідно до вимог ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, мали не допустити зазначених порушень та відмовити в погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою. Крім того, підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та саме оскаржуваний наказ є підставою набуття права власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а тому саме визнання наказу про затвердження документації із землеустрою є належним способом захисту прав згідно чинного законодавства, оскільки такий наказ не відповідає положенням закону. 05.12.2022 сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не прибули. Прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури Заболотна І.А. подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі. Уповноважений представник Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відповідно до клопотання [PERSON] від 10.09.2019, яке подане нею згідно вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України (а.с. 95, зворотній бік), 29 жовтня 2019 року Головним управлінням Держгеокастру у Вінницькій області видано наказ № 2-19677/25-19-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 96). На підстав вказаного наказу фізичною особою-підприємцем [PERSON] розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 92-122). Наказом ГУ Держгеокастру у Вінницькій області № 2-5029/15-20-СГ від 28 лютого 2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та надано у власність [PERSON] земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області площею 1,2000 га із кадастровим номером 0522683700:02:000:0946 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 23). На підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.04.2020, індексний номер 51972259, за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, номер запису про право власності 36257630 (а.с. 18-19). В той же час, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-9875-СГ від 26.04.2016 отримала у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 6823681500:08:005:0021 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області, право власності на яку зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2016, індексний номер 33067278, номер запису про право власності 18183956 (а.с. 20-21, 24). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України, в редакції, яка діяла на час видачі оскаржуваного наказу). Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектар. Згідно ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією. Згідно ст. 15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частиною 6 ст. 118 ЗК України, передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п. 2 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області» Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування також цим Положенням. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Основними завданнями Держгеокадастру є, зокрема, реалізація державної політики у сфері земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) використання та охорони земель усіх категорій і форм власності (підпункт 1 п. 3 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру»). Відповідно до покладених на нього завдань Головне управління, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, вносить у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин (підпункти 13, 14 п. 4 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області»). Викладеними вище нормами спростовується твердження відповідача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про те, що він не наділений функціями, повноваженнями та обов`язком перевіряти достовірність інформації про реалізоване право безоплатної приватизації земельних ділянок. За таких підстав, реалізація повноважень Головного управління має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Отже, в даному випадку, на стадії затвердження розробленого проекту землеустрою, яке здійснювалось ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, останнє повинно було перевірити розроблений проект на відповідність вимогам законів, в тому числі ч. 4 ст. 116, п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, і лише в разі встановлення такої відповідності його затверджувати. Таким чином, [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки кадастровий номер 0522683700:02:000:0946 (наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 28 лютого 2020 № 2-5029/25-20-СГ) використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26 квітня 2016 року № 22-9875-СГ). Всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України [PERSON] при отриманні у власність спірної земельної ділянки не повідомила той факт, що раніше використала право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, та отримала земельну ділянку вказаного виду, розташовану в межах населених пунктів Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області. При цьому, у своїй заяві від 10 вересня 2019 року, остання повідомила, що своє право на отримання земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації в межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, не використала. Отже, земельна ділянка площею 1,2000 га, кадастровий номер 0522683700:02:000:0946, що знаходиться на території Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст.14 Конституції України та ст. 5 ЗК України. Разом з тим, згідно актуальної інформації про право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0522683700:02:000:0946 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2020 посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 374, власником вказаної вище земельної ділянки став [PERSON] . Вказане також підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.06.2020 (а.с. 22, 34-35) . Відповідно до ч. 3 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах за позовами власників майна щодо його відчуження за наступними правочинами таке майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав , передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки [PERSON] набула права власності на спірну земельну ділянку без достатньої правової підстави, вона мала би повернути незаконно отриману нею земельну ділянку у власність держави. Однак, як встановлено судом, 19 червня 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 0522683700:02:000:0946 була відчужена за договором купівлі-продажу [PERSON] , у власності якого вона перебуває. Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки у справі не доведено протилежного, суд вважає [PERSON] добросовісним набувачем спірної земельної ділянки. Разом з тим, оскільки сама земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не з його волі, то вона підлягає витребуванню від [PERSON] . Згідно постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Стаття 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Суспільний інтерес, який полягає в поверненні в розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні [PERSON] спірної земельної ділянки, яка свідомо порушуючи закон, набула право власності на неї. Відтак, з огляду на характер спірних правовідносин, встановлені обставини та правові норми, коли не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ, а також у зв`язку з тим, що судом встановлено, незаконність набуття відповідачами права користування на земельну ділянку, вимога про витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння підлягає задоволенню, а саме спірна земельна ділянка підлягає поверненню відповідачем [PERSON] державі в особі Вендичанської селищної ради. Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема, наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21. У пункті 72 вказаної постанови, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння. У той же час для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74). Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. У даній справі, задоволення позовних вимог керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не призведе до поновлення прав позивача, відновлення володіння, користування або розпорядження спірною земельною ділянкою, а отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребує додаткових засобів судового захисту. Виходячи з обставин даної справи належним способом захисту позивача буде задоволення позовних вимог до відповідача [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, а тому у задоволенні вимог позивача до відповідачів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області необхідно відмовити. При цьому суд не надає правову оцінку запереченням відповідача про відсутність підстав для скасування оскаржуваного наказу через те, що він вичерпав свою силу фактом його виконання, а саме здійсненням реєстрації речового права, оскільки прийшов до висновку про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги і такі заперечення не впливають на висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial