Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

01 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона спільно проживала з відповідачем з 2017 по 2022 рік без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Донька мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, оскільки після народження дитини стосунки між [PERSON] та [PERSON] поступово почали погіршуватися, на даний час сторони, спільно, як подружжя не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки та цивільної дружини не надає. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Дохід складається з соціальних виплат по догляду за дитиною та матеріальної допомоги з боку родичів позивачки, через що вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак надав суду відзив на позовну заяву в якому просив залишити позовні вимоги [PERSON] без задоволення, посилаючись на те, що між ним та позивачкою по справі шлюб не укладався і вона ніколи не була його дружиною. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: судом встановлено, що з квітня 2017 року по липень 2022 року позивач спільно проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 26 жовтня 2022 року, сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Донька мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21.09.2022 року № 3549 (а.с.10) та знаходиться на її утриманні. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. В той час як, відповідач є здоровим молодим чоловіком, який працює, іншої сім`ї та інших дітей, які знаходяться на його утриманні не має. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та працює та відсутність у позивачки самостійного доходу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, саме у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача. Вказаний розмір аліментів суд вважає доцільним та достатнім. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved