Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тячівського відділення 10006/143 філії Закарпатського управління АТ «Державний ощадний банк України» про зобов`язання АТ «Державний ощадний банк України» в особі Закарпатського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» видати лист повідомлення про припинення договору іпотеки ВВК 880482 за реєстраційним номером 128658544, зареєстрованого Тячівською державною нотаріальною конторою та припинити обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна - житлового будинку в [ADDRESS] . Посилається на те, що рішенням Тячівського районного суду від 25.07.2019 у справі № 307/903/19 позов позивача про стягнення заборгованості з відповідача задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 7 від 06.09.2004 у розмірі 94452.12 грн та судовий збір у сумі 1921 гривня. 14 вересня 2022 року сторони погодили залишок заборгованості відповідача з урахуванням погашення заборгованості відповідача, яка становила 43729.8 гривень, і яку згідно квитанції № 27500408108 ним же сплачено. Також відповідно до банківської квитанції № 24 від 14.09.2022 відповідач по справі сплатити судовий збір у сумі 1921 гривню. Виконавши в повному обсязі вказане вище судове рішення [PERSON] попросив надати йому лист-повідомлення про припинення договору іпотеки ВВК 880482 зареєстрованого Тячівською державною нотаріальною конторою та припинити обтяження у вигляді заборон відчуження об`єкта нерухомого майна, накладеного державним нотаріусом. Надати зазначений лист-повідомлення відповідач відмовився, посилаючись на ту обставину, що окрім залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 43729.8 грн та судового збору у сумі 1921 позивач зобов`язаний сплатити на користь відповідача і заборгованість зазначену в абз. 5 стор. 2 мотивувальної частини судового рішення. Резолютивна частина судового рішення Тячівського районного суду від 25.07.2019 у справі № 307/903/19 містить вичерпні, чіткі, безумовні висновки по суті розглянутих вимог, в даному випадку, стягнення з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» 94452.12 грн за кредитним договором та судового збору в сумі 1921 гривня без врахування нарахованих відсотків, витрат від інфляції, 3 відсотки річних та пені, а тому вважає дії відповідача по справі незаконними. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на те, що рішенням Тячівського районного суду від 25.09.2019 по справі № 307/903/19 задоволено позовні вимоги АТ «Ощадбанк» та стягнуто заборгованість з [PERSON] за кредитним договором № 79 від 06.09.2004 в розмірі - 94452.12 грн, з яких 23099.99 грн - сума заборгованості за основним боргом; 32911.12 грн - сума заборгованості по нарахованих процентах; 16839.84 грн - заборгованість по втратах від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів; 3875.90 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів. Окрім того, на користь банку стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Отримані виконавчі листи пред`явлені до примусового виконання в органи ДВС. Станом на 28.10.2022 заборгованість позивача перед відповідачем становить 33914.13 грн, що підтверджується розрахунком. Доказів погодження банком [PERSON] меншого розміру боргу ніж це встановлено у рішенні Тячівського районного суду від 25.07.2019 по справі № 307/903/19 позивачем не надано. Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України позивачем та відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позивач звернувся до суду з позовом до Тячівського відділення 10006/143 філії Закарпатського управління АТ «Державний ощадний банк України», яке не є юридичною особою, що свідчить про відсутність сторони в цьому процесі. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2019 Тячівським районним судом ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 94452.12 грн заборгованості за кредитним договором № 73 від 06.09.2004 та сплачений судовий збір у розмірі 1921 гривень. Рішення набрало законної сили 29 серпня 2019 року. Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Згідно до вимог статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до частини першої та третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Судом встановлено, що [PERSON] пред`явив позов до відділення філії підприємства, яке не є юридичною особою. Ухвалою Тячівського районного суду від 27 вересня 2020 року позов [PERSON] до Тячівського відділення 10006/143 філії Закарпатського управління АТ «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити дію призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження. Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. За час перебування справи на розгляді позивачем та його представником не заявлялося клопотання про залучення належного відповідача - юридичної особи. Із Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 612/808/18 (провадження № 61-15537 св 19) від 8липня 2020 року вбачається, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем пред`явлено позов до Тячівського відділення № 10006/143 філії банку, яке в силу положень статті 95 ЦК України не є юридичною особою та не в змозі відповідати за пред`явленим позовом, а, отже, не наділена цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку з чим не може виступати стороною у цивільному процесі. Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом порушеного права, пред`явивши позов до належного відповідача на загальних підставах. Судові витрати покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: dismissed