Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2021 року звернулася до суду з позовом до ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Служби автомобільних доріг у Вінницькій області про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до наказу в.о. голови Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2022 року № 58-к [PERSON] виключено зі штату Вінницького міського суду Вінницької області - [INFO] року у зв`язку зі смертю судді. Згідно розпорядження Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2022 року № 795/22 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи № 127/17423/21 за позовом [PERSON] до ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Служби автомобільних доріг у Вінницькій області про відшкодування матеріальної шкоди, яка перебувала у провадженні судді [PERSON] Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 року цивільну справу № 127/17423/21 за позовом [PERSON] до ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Служби автомобільних доріг у Вінницькій області про відшкодування матеріальної шкоди було розподілено судді Сичуку М.М. Ухвалою суду від 23.08.2022 року дану справу прийнято до свого провадження. Позов мотивований тим, що 18.12.2020 року близько 22 год. 00 хв. на 497 км +320 м автодороги М-12, сполучення Стрій - Рогатин - Бережани - Тернопіль-Хмельницький - Вінниця - Кропивницький - Знам`янка, в населеному пункті с. Тарасівка Гайсинського району с. Тарасівка, Гайсинського району, Вінницької області сталася ДТП з автомобілем марки Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 03.10.2020 року. В момент ДТП автомобілем марки Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] керував чоловік позивача [PERSON] , рухаючись автодорогою М-12, зі сторони м. Умань Черкаської області в напрямку м. Гайсин Вінницької області, швидкість керованого ним автомобіля становила приблизно 50 км/год., під`їжджаючи до населеного пункту с. Тарасівка Гайсинського району Вінницької області, несподівано на відстані приблизно 4-х метрів від передньої частини керованого ним автомобіля, побачив перешкоду у вигляді острівця безпеки, який не був позначений будь-яким дорожнім знаком, який мав вказувати на об`їзд перешкоди (острівець безпеки). Під час виникнення перед автомобілем перешкоди (острівець безпеки), у нього не було реальної можливості повністю уникнути зіткнення із нею, він максимально можливо скерував автомобіль вправо, однак уникнути зіткнення не зміг, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб було технічно та механічно пошкоджено. Крім того, знаку об`їзду перешкоди з права встановлено не було, вже під час оформлення матеріалів ДТП, працівники поліції повідомили, що даний дорожній знак був напередодні пошкоджений внаслідок ДТП, однак цей знак не було відремонтовано та встановлено на острівці, пошкоджений знак лежав за кілька десятків метрів від острівця безпеки на узбіччі дороги, на момент ДТП була темна пора доби та мряка, і місце розташування острівця безпеки, де сталося ДТП, підсвічується лише з однієї сторони, зі сторони м. Гайсин Вінницької області в напрямку м. Умань Черкаської області. Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2021 року по справі № 129/32/21 справу про притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, через відсутність в його діях складу правопорушення. Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ № СЕ-19/102/21/3255-ІТ від 25.02.2021 року, яка була призначена на підставі постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2021 року по справі № 129/32/21 зазначено, що в ситуації, яка склалася, при заданих в копії постанови про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не мав технічної можливості попередити наїзд на бордюр острівець безпеки) шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] до місця знаходження бордюру (острівця безпеки). В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП позивач поніс значні матеріальні збитки, які полягають у відновленні пошкодженого автомобіля. Відповідно до звіту № 21-17 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 24 січня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] складає 175064,68 грн. Вартість вищевказаного звіту становить 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 17 від 24 грудня 2020 року. Позивачем за власні кошти проведено роботи по відновленню автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП. Вартість запчастин та робіт по відновленню автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] становить 172427,00 грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № МВА-000138 від 11.03.2021 року, копією акту виконаних робіт № МВА-000264 від 10.03.2021 року, копією квитанції по прибуткового касового ордера № 900 від 10.03.2021 року, копією рахунку-фактури № МВА- 000139 від 10.03.2021 року, копією акту виконаних робіт № МВА-000265 від 10.03.2021 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 901 від 10.03.2021 року, копією рахунку-фактури № МВА-000229 від 12.04.2021 року, копією акту виконаних робіт № МВА-000266 від 12.04.2021 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 902 від 12.04.2021 року. Таким чином, загальна вартість майнової шкоди склала 175427,00 грн. Ділянка автомобільної дороги, на якій сталась ДТП, відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, який затверджено Постановою КМУ від 18 квітня 2012 року № 301, є автомобільною дорогою міжнародного значення та перебуває у загальнодержавній власності. Тому, позивач враховуючи, що ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» відповідно до договору № 178/19-П від 25.11.2019 року прийняла від Служби автомобільних доріг у Вінницькій області право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування у Вінницькій області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про дорожній рух», а також те, що дії водія автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ № СЕ-19/102/21/3255-ІТ від 25.02.2021 року відповідали вимогам Правил дорожнього руху та не знаходились у причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП, вважає, що саме бездіяльність відповідача ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ ДК «Автомобільні дороги України» щодо належного утримання проїзної частини знаходились у причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП, вимушена звернутися до суду із даним позовом. Просить суд стягнути з ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь [PERSON] 175427,00 грн. завданої матеріальної шкоди та 1754,27 грн. судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заперечив задоволенні позову, також надав суду відзив на позовом, який мотивовано тим, що позивач вважаючи обставини, які встановлені постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2021 року по справі № 129/32/21 преюдиційними для вирішення цієї справи та посилаючись на ст.ст. 22, 1166 ЦК України та вважає, що є усі підстави стягнути завдану шкоду з ДП «Вінницький облавтодор», з особи, яка з згідно з умовами договору відповідає за експлуатаційне утримання автомобільної дороги М-12 в межах Вінницької області. Як вбачається з позову позиція позивача фактично зводиться до того, що в силу приписів ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України саме відповідач має доводити відсутність вини у спричиненій позивачу шкоді, тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. При цьому відсутність вини водія, який перебував за кермом пошкодженого автомобіля обґрунтовує рішенням суду у справі № 129/32/21. Однак, відповідач вважає, що приписи даної статті не стосуються ДП «Вінницький облавтодор», оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів, що саме ДП «Вінницький облавтодор» спричинив йому шкоду своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю. А відтак, обов`язку доводити відсутність вини у відповідача не виникає. Зі змісту даної статті вбачається, що її приписи стосуються безпосередньо особи, що завдала шкоди і що саме на неї розповсюджується презумпція винуватості. Щодо її застосування на практиці слід звернутись до роз`яснень, що надані у п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у якому зазначено наступне: «З огляду на презумпцію вини завданої шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.» В контексті вищенаведеного, слід акцентувати увагу на тому, що в матеріалах справи відсутні докази того, що шкода завдана позивачу саме через рішення, дії чи бездіяльність ДП «Вінницький облавтодор». Це свідчить про те, що вважати ДП «Вінницький облавтодор» особою, яка завдала шкоди позивачу немає юридичних підстав. Іншими словами ДП «Вінницький облавтодор» не є завдавачем шкоди. Вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів того, що відповідач у справі є саме завдавачем шкоди позивачу. Більш того, не можна вважати доказом того, що завдавачем шкоди є саме ДП «Вінницький облавтодор» постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2021 року по справі № 129/32/21, оскільки обставини, що встановлені нею не мають преюдиційного значення для справи № 127/17423/21 в силу приписів ст. 82 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Служби автомобільних доріг у Вінницькій області надав пояснення з приводу заявлених позовних вимог. В яких зазначив, що відповідно до матеріалів позовної заяви ДТП сталася в зимову пору року, в темну пору доби, стан поверхні проїзної частини мокрий. Відповідно до схеми ДТП, що додана до протоколу від 18.12.2020 року під час обстеження місця ДТП відображено наявність на ділянці автомобільної дороги дорожніх знаків 1.3.2 «Декілька поворотів», 7.10. табличка «Кількість поворотів», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.39 «Інша небезпека», 7.21.2 «Інша небезпека» та нанесена дорожня розмітка. Вказує, що на ділянці автомобільної дороги де сталася ДТП були встановлені усі необхідні дорожні знаки та нанесено розмітку, які вказували водію на те, що попереду небезпечна ділянка дороги на якій розміщена перешкода та які попереджають водія про необхідність бути уважним та обережним. Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху. Правилами дорожнього руху та ЗУ «Про дорожній рух» передбачено обов`язок водія враховувати дорожні умови під час руху транспортного засобу, а тому саме недотримання водієм [PERSON] Правил дорожнього руху та норм ЗУ «Про дорожній рух» призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу позивача. Зазначають, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди недоведені належними доказами та не підлягають задоволенню. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивач,а [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.12.2020 року близько 22 год. 00 хв. на 497 км +320 м автодороги М-12, сполучення Стрій - Рогатин - Бережани - Тернопіль -Хмельницький - Вінниця - Кропивницький - Знам`янка, в населеному пункті с. Тарасівка Гайсинського району сталася ДТП з автомобілем марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 03.10.2020 року. Вищезазначене ДТП сталося під час керування автомобілем марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] чоловіком позивача [PERSON] , який рухаючись автодорогою М-12, зі сторони м. Умань Черкаської області в напрямку м. Гайсин, Вінницької області, як стверджує [PERSON] швидкість керованого ним автомобіля становила приблизно 50 км/год., під`їжджаючи до населеного пункту с. Тарасівка Гайсинського району, Вінницької області, несподівано на відстані приблизно 4-х метрів від передньої частини керованого ним автомобіля, він побачив перешкоду у вигляді острівця безпеки, який не був позначений будь-яким дорожнім знаком, який мав вказувати на об`їзд перешкоди (острівець безпеки). Під час виникнення перед автомобілем перешкоди (острівець безпеки), у нього не було реальної можливості повністю уникнути зіткнення із нею, він максимально можливо скерував автомобіль вправо, однак уникнути зіткнення не зміг, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб було технічно та механічно пошкоджено. Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2021 року по справі № 129/32/21 справу про притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, через відсутність в його діях складу правопорушення. Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ № СЕ-19/102/21/3255-ІТ від 25.02.2021 року, яка була призначена на підставі постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2021 року по справі № 129/32/21 зазначено, що в ситуації, яка склалася, при заданих в копії постанови про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не мав технічної можливості попередити наїзд на бордюр острівець безпеки) шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] до місця знаходження бордюру (острівця безпеки). В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП позивач поніс значні матеріальні збитки, які полягають у відновленні пошкодженого автомобіля. Відповідно до звіту № 21-17 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 24 січня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen моделі Golf, реєстраційний номер [NUMBER] складає 175064,68 грн. Вартість вищевказаного звіту становить 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 17 від 24 грудня 2020 року. Позивачем за власні кошти проведено роботи по відновленню автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП. Вартість запчастин та робіт по відновленню автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] становить 172427,00 грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № МВА-000138 від 11.03.2021 року, копією акту виконаних робіт № МВА-000264 від 10.03.2021 року, копією квитанції по прибуткового касового ордера № 900 від 10.03.2021 року, копією рахунку-фактури № МВА- 000139 від 10.03.2021 року, копією акту виконаних робіт № МВА-000265 від 10.03.2021 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 901 від 10.03.2021 року, копією рахунку-фактури № МВА-000229 від 12.04.2021 року, копією акту виконаних робіт № МВА-000266 від 12.04.2021 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 902 від 12.04.2021 року. Таким чином, загальна вартість майнової шкоди склала 175427,00 грн. Крім того, відповідно до висновку експерта Вінницького відділення Київський науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.02.2022 року № 7979/7980/21-21, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Volkswagen Golf р.н. [NUMBER] [PERSON] повинен був керуватись технічними нормами вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Так як, відповідно до клопотання експерта, не задана відстань видимості елементів дороги (загальна видимість), дати відповідь про відповідність дій водія вимогам п. 12.2 ПДР України не видається за можливе. За умови видимості дороги 4 метри, величина безпечної швидкості руху автомобіля Volkswagen Golf по умовах видимості визначається рівною не більше 13.6-15.1 км/год. і в даній дорожній ситуації, в діях водія будуть вбачатись невідповідності технічним нормам вимог п. 12.2 ПДР України. Так як свідчення водія автомобіля марки Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] щодо механізму розвитку події даної пригоди є технічно необґрунтованими, відповідно даних свідчень не видається за можливе встановити механізм розвитку події даної ДТП та відповідність дій водія [PERSON] технічним нормам вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Дати відповідь на питання не видається за можливе по причинам, вказаним у дослідницькій частині. Покази водія автомобіля марки Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] щодо розвитку події даної пригоди є технічно необґрунтованими, свідчення щодо механізму утворення пошкоджень на автомобілі є технічно обґрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17). Згідно ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення. Відповідно до ст. 11 цього Закону основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 13 цього Закону орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом. За приписами ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема розробка програм та здійснення заходів щодо ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Згідно п. 2 Правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМ України № 198 від 30 березня 1994 року, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Згідно п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 439 від 10 вересня 2014 року Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (п. 3 Положення). За змістом п.п. 5, 11 Правил передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг. Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами (такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 686/5458/17, від 24 жовтня 2018 року у справі № 465/11817/16-ц). Водночас нормою ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» власникам доріг або уповноваженим ними органам дозволено передавати права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 14 вересня 2020 року у справі № 127/18036/15-ц зазначив, що відповідно до закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами; при розгляді зазначеної категорії спорів підлягає з`ясуванню, чи було заподіяно таку шкоду внаслідок самостійних дій підрядника, або внаслідок виконання ним зобов`язань за договором, укладеним із відповідною Службою автомобільних доріг. Ділянка автомобільної дороги, на якій сталась ДТП, відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, який затверджено Постановою КМУ від 18 квітня 2012 року № 301, є автомобільною дорогою міжнародного значення та перебуває у загальнодержавній власності. Держава уповноважила Державну службу автомобільних доріг України в особі Служби автомобільних доріг у Вінницькій області здійснювати управління нею. Між Службою автомобільних доріг у Вінницькій області та ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було укладено договір № 178/19-П з експлуатаційного утримання та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення у Вінницькій області від 25.11.2019 року. Строк дії вказаного договору встановлено до 31 грудня 2020 року (п. 10.1 Договору). Відповідно до п 1.5 Договору № 178/19-П від 25.11.2019 року ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» прийняла від Служби автомобільних доріг у Вінницькій області право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування у Вінницькій області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг відповідно до вимог ст. 9 ЗУ Про дорожній рух. Крім того, відповідно до п.п. в п. 6.3.4 Договору № 178/19-П від 25.11.2019 року ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», покладено зобов`язання: у разі скоєння ДТП внаслідок неналежного виконання умов цього Договору з вини Виконавця він несе за це відповідальність та бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів пов`язаних з таким ДТП, розгляд у судових органах, відшкодування завданих збитків та інші витрати, пов`язанні із врегулюванням таких спорів. З аналізу вищенаведених норм слідує, що саме власник автомобільної дороги відповідає за стан автомобільних доріг, а в даному випадку ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Сторони в судовому засіданні не заперечують, що відповідач виконує роботи по утриманню автомобільної дороги відповідно до договору № 178/19-П від 25.11.2019 року укладеного між ДП «Вінницький облавтодор» - (Виконавець) та Службою автомобільних доріг у Вінницькій області - (Замовник). Відповідно до п. 1.4 даного Договору послуги виконуються Виконавцем згідно щомісячних планів-завдань та актів дефектів затверджених Замовником в межах видатків затвердженого помісячного розпису. Пунктом 1.7. Договору визначено, що крім послуг передбачених вище, Виконавець за письмовим розпорядженням(завданням) Замовника або негайно поставивши до відома Замовника і при його згоді надає послуги(виконує роботи), зокрема: з ліквідації аварійної ямковості; з виконання звернень(приписів) уповноважених органів Національної поліції за завданням Замовника; при надходженні звернень (приписів) уповноважених органів Національної поліції, виданих на ім`я Виконавця, останній зобов`язаний приступити до виконання аварійних робіт з обов`язковими письмовими повідомленнями та згодою Замовника. Позивач, звертаючись до суду, вказує, що шкода нанесена внаслідок неналежного встановлення дорожнього знаку. Схемою ДТП від 18.12.2020 року (аркуш справи про адміністративне правопорушення № 129/32/21 - 4) поліцейськими під час обстеження місця ДТП задокументовано наступне: освітлення місця ДТП - штучне; наявність зовнішнього освітлення проїзної частини в темний час доби - є; стан покриття проїзної частини-мокре; наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини - є; наявність світлофорного об`єкта - є. Крім цього на схемі відображено наявність дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а саме дорожній знак 1.3.2 «Декілька поворотів»; дорожній знак 7.10. табличка «Кількість поворотів»; дорожній знак 3.29. «Обмеження максимальної швидкості»; дорожній знак 1.39. «Інша небезпека»; дорожній знак 7.21.2 «Інша небезпека», як то передбачено схемою організації дорожнього руху. Також зазначено, щодо недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП - відсутність дорожнього знаку 4.7 на місці. Вказаний знак на схемі місця ДТП зображений під назвою об`єкт № 5, як пошкоджений дорожній знак 4.7. Однак, як слідує з матеріалів справи, встановлено, що на адресу ДП «Вінницький облавтодор» від органів поліції жодних звернень щодо відсутності знаку 4.7. на острівці безпеки не надходило. Крім того відсутні докази того, що працівниками патрульної поліції складено акт обстеження ділянки дороги на місці ДТП та інші необхідні документи, для притягнення відповідального за утримання дороги автодороги М-12, сполучення Стрій - Рогатин - Бережани - Тернопіль - Хмельницький - Вінниця - Кропивницький - Знам`янка, в населеному пункті с. Тарасівка Гайсинського району с. Тарасівка, Гайсинського району, Вінницької області, у належному стані, за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 140 КУпАП. Також, працівниками ДП «Вінницький облавтодор» при подекадному обстежені мережі автомобільних доріг державного значення Вінницької області на ділянці де сталось ДТП жодних недоліків у вулично-шляховій мережі не було виявлено, що підтверджується актом від 16.12.2020 року складеного працівниками філії «Немимрівська ДЕД» за результатами обстеження відрізку дороги. Тобто, будь-яких доказів, які б вказували на неналежну організацію безпеки дорожнього руху, матеріали справи не містять. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Разом з тим, вказане не звільняє позивача від обв`язку доведення обставини, що саме ця особа завдала шкоди внаслідок своєї протиправної поведінки. За наведених обставин суд не вбачає підстав стверджувати про протиправні дії щодо встановлення дорожніх знаків, які в свою чергу не перебувають у причинному зв`язку із спричиненням шкоди, а відповідно і відсутня вина, що в сукупності виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вказувалося, якщо обов`язок довести наявність чи відсутність вини хоча і покладається у даній категорії справ на відповідачів відповідно до положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України, натомість не виключає обов`язку позивачів довести ті обставини, на які здійснено посилання як на підставу позову. Наразі позивачами доказів щодо неправомірності дій відповідачів, зокрема неналежного встановлення дорожніх знаків, що не відповідають схемі організації дорожнього руху, не надано. Посилання останніх на відсутність вини водія [PERSON] у скоєнні ДТП, що встановлено під час здійснення провадження про притягнення до адміністративної відповідальності, не свідчить про наявність неправомірних дій відповідачів чи їх вини. Відповідно до ч. 6 статті 82 ЦПК України, визначено підстави звільнення від доказування обставин, як і встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення. В якій зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, вважає, що обставини встановлені постановою в справі № 129/32/21 не є преюдиційними та не підлягають обов`язковому врахуванню судом при вирішенню даної справи, як на те посилається позивач у своїх позовних вимогах, оскільки, позивачем у даній справі є особа, яка не брала участь у справі № 129/32/21, справа № 127/17423/21 не є справою про наслідки дій чи бездіяльності особи стосовно, якої винесена постанова у справі № 129/32/21, обставини встановлені постановою у справі № 129/32/21 можуть мати преюдиційний характер лише в справі, де водій [PERSON] визначений відповідачем, ДП «Вінницький облавтодор» не брав у часті у справі № 129/32/21 і остання не стосувалась рішень, дій чи бездіяльності останнього стосовного належного утримання автомобільної дороги на якій відбулось ДТП. Преюдиційного значення у даній справі могла б мати постанова суду, якою було б притягнуто посадових осіб ДП «Вінницький облавтодор» за статтею 140 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність саме за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт. Тому, в даному випадку, відповідно до ч. 7 статті 82 ЦПК України, у суду відсутній обов`язок враховувати правову оцінку, що надана судом певному факту при розгляді іншої справи. Відтак, вищенаведене у сукупності дає відповідачу правову підставу стверджувати, що за таких умов у даному судовому процесі слід застосувати ч. 1 ст. 81 ЦПК України, у якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В контексті предмету спору та категорії справи на позивача покладається обов`язок доведення того, що саме ДП «Вінницький облавтодор» є завдавачем шкоди, як того вимагає конструкція ст. 22 та 1166 ЦК України і наявність постанови, стосовно третьої особи у даній справі не звільняє позивача від такого обов`язку. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За положеннями ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як слідує зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Крім того, призначена судом експертиза, а саме наданий висновок експерта Вінницького відділення Київський науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.02.2022 року № 7979/7980/21-21, на виконання ухвали суду від 22.12.2021 року не надала відповіді на те, що саме ДП «Вінницький облавтодор» є завдавачем шкоди, та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Отже, враховуючи наведене відсутній такий обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності як протиправна поведінка Служби автомобільних доріг, до яких пред`являються позовні вимоги. Також судом не встановлено причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та наявною шкодою. З урахуванням наведеного, підстав заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до до ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Служби автомобільних доріг у Вінницькій області про відшкодування матеріальної шкоди. За наведених обставин, позов в частині вимог [PERSON] до відповідачів про стягнення матеріальної шкоди є не доведеним. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed