Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.04.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини з відповідачем припинено та спільне господарство не ведеться. Протягом тривалого часу шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, оскільки не зійшлися характерами та мають різні погляди та плани на життя. Позивач стверджує, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушує її сімейні права. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання (а.с. 33-34). 18 жовтня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою частково задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про надання строку на примирення та надано сторонам строк для примирення терміном два місяці (а.с. 139-141). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2022 поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.12.2022. Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Представником позивача [PERSON] [PERSON] до суду подано клопотання в якому просить провести розгляд справи у відсутності сторони позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Встановлено, що сторони уклали шлюб 17.04.2016, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області зроблено актовий запис № 3 (а.с. 11). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24, 27). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, наданий судом строк для примирення позитивного результату не приніс, примирення між позивачем та відповідачем не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, позивач та відповідач не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та моральним засадам суспільства, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 3).

Outcome: approved