Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідач, яка є\~колишньою дружиною\~її сина та в даному будинку не проживає. Позивач зазначила, що хоч відповідач на даний час зареєстрована за вище вказаною адресою, проте, фактично з 2015 року по даний час в зазначеному будинку не проживає без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла. Особисті речі відповідача у будинку відсутні. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . Ухвалою судді від 24.05.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами в попередніх судових засіданнях, позивачка в заключне судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити на основі досліджених судом доказів та показань свідків. Відповідач в заключне судове засідання також не з`явилася, проте в попередньому судовому засіданні, яке відбулось 21.11.2022 року, остання підтвердила, що з 2009 року вона разом з дітьми проживає у своїх батьків в с. Новий Майдан Хмельницької області. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом\~про право\~особистої власності\~на житловий\~дім від 22.07.1989 року, виданим Деражнянською районною Радою народних депутатів. Разом з тим, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку осіб за №239 від 06.12.2022 року, виданої Вовковинецькою селищною радою власнику житлового будинку [PERSON] , с. Згарок Хмельницького району Хмельницької області, з якої підтверджується, що відповідач [PERSON] (невістка) зареєстрована за вищевказаною адресою. Так, рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та після розірвання шлюбу [PERSON] й надалі йменується прізвищем " [PERSON] ". Відповідно відповідно довідки №34 від 26.01.2022 року, виданої виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Хмельницької області, в будинку [PERSON] за [ADDRESS] дійсно зареєстрована [PERSON] , але фактично з 2015 року не проживає. Вказане підтверджується також актом обстеження житлового приміщення від 26.01.2022 року, складеного комісією в складі: старости Згароцького старостинського округу Манастирського В.А., депутата селищної ради Локазюк О.П., а також позивача [PERSON] , які провели обстеження фактичного проживання в належному будинку [PERSON] на праві власності, відповідача - [PERSON] . Так, під час обстеження встановлено, що [PERSON] в даному будинку з 2015 року і по теперішній час фактично не проживає, майно та її речі в будинку відсутні. Також, факт непроживання [PERSON] за вищевказаною адресою з 2015 року по теперішній час підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є жителями с. Згарок. Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд враховує, що відповідач не проживає разом з позивачем з 2009 року, як про це повідомила відповідачка в судовому засіданні. Крім того, вона проживає разом з дітьми в своїх батьків в с. Новий Майдан, тобто наявність реєстрації є формальною умовою приналежності до житлового будинку. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що слід усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належним їй житловим будинком за адресою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням. В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved