Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, доньки: [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що його донька [PERSON] народилася [INFO] і її матір`ю є [PERSON] . Коли дитині було 7 місяців її мати - відповідачка по справі залишила їх і виїхала невідомо куди. З того часу з кінця 2015 року і по даний час його донька проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Мати дитини [PERSON] на протязі усього часу свідомо не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї доньки [PERSON] , її догляд, не надає коштів для утримання доньки, тобто на придбання їй харчування, одягу, ліків тощо, не створює умов для навчання дитини, її духовного розвитку. Відповідачка фактично зовсім не цікавиться ні станом здоров`я, ні матеріальним забезпеченням своєї дитини, ні її доглядом та зовсім не спілкується з дитиною. Вказане підтверджується довідкою Гопчицької сільської ради Погребищенського району, на території якої разом з дитиною він проживає. А тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] .. Крім того, оскільки мати дитини матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому він вимушений також поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, у подальшому направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася , про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позов суду не подала. Третя особа представник Органу опіки і піклування Ружинської селищної ради Мартинюк І.П. в судовому засіданні пояснила: що дана сім`я проживала в с.Заріччя Ружинського району, Житомирської області, неодноразово працівники служби Органу опіки і піклування відвідували сім`ю, так, як [PERSON] постійно вживала спиртні напої, дитину не гляділа. Позивач працював у колгоспі, а дитину гляділа його мати. Запрошували на комісію матір дитини, проводили бесіди, а потім вона дитину залишила, бачили її в с.Вчорайше, в с.Бистрик, вони не залишали контролювати дану сімю, бабушка і батько гляділи дитину. Коли дитині було два роки батько поїхав проживати в с.Гопциця, Погребищенського району, Вінницької області, а дитина, ще пів року проживала з бабусею, батько приїжав на вихідні, а потім забрав дитину до себе, а мати дитини, так і не об`явилася. Обстеження не можуть провести так, як це інший район. На наступні судові засідання представник третьої особи не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа представник Органу опіки та піклування Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Судом ухвалено проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що, [PERSON] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] зареєстрованого 25.02.2015 року Виконавчим комітетом Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.5). та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.61). Згідно довідки виконкому Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області №456 від 12.06.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] без реєстрації постійно проживає в сім`ї [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] постійно відвідувала дитячий садок згідно табеля відвідування дітей ( а.с.7). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.08.2021 року за адресою [ADDRESS] , визначено , що умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Будинок електрофікований, об лаштований меблями та технікою. Дитина має спальне місце, одяг та взуття усіх сезонів. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В сім`ї виховується п`ятеро дітей. Стосунки доброзичливі, діти виховані, комунікабельні, допомагають батькам по господарству (а.с.72). Згідно висновку органу опіки та піклування ВК Погребищенської міської ради про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Погребищенської міської ради вважає, за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав у зв`язку з невиконанням нею батьківських прав та обов`язків (а.с.115-117). В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що позивач її чоловік, проживають разом п`ятий рік, у цивільному шлюбі, дитина [PERSON] проживає з ними близько двох років, а до того проживала з бабусею, ходить в садочок в с.Гопчиця. Дитину вона доглядає, готує для неї, каже на неї мама [PERSON] . Дітей її троє, одна дитина спільна, і дитина позивача, разом мають п`ятеро дітей. Будинок знімають, планують купити, дитина розвивається гарно. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що [PERSON] покинула дитину ще їй не було року, гляділи [PERSON] вона, син та її донька. А [PERSON] получала тільки гроші на дитину і гуляла. Дитина проживала з нею, а це як два роки проживає з сином [PERSON] , доглядають дитину добре, прижають, невістка нова не ображає дитину, ходить в садочок, називає її мамою. Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - Постанова ВСУ) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. З пояснень, представника третьої особи, свідків та досліджених доказів, стверджується свідоме нехтування відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та ухилення нею від її виховання, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Відповідачка [PERSON] на думку суду не може позитивно впливати на виховання та розвиток дитини, оскільки свідомо самоусунулася від прийняття участі в її житті, оскільки не спілкується з нею, зв`язків не підтримує, не цікавиться її здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на утримання. Ці обставини свідчать про невиконання відповідачкою батьківських обов`язків, закріплених частинами 1-3 статті 150 Сімейного кодексу України. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідачка виконує свої обов`язки щодо виховання дитини або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх батьківських обов`язків. Оцінюючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи дані положення законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти. З відповідачки на користь держави, підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 167, 180-183 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року

Outcome: approved