Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 15 травня 2008 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №16. В шлюбі є дитина дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з батьком та перебуває на його утриманні. З відповідачкою спільне життя у них не склалося. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними, втрата поваги один до одного. З відповідачкою подружніх відносин не підтримують протягом останнього року, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, дитину просить залишити з батьком, оскільки виїжджає за межі України. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 травня 2008 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №16, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є дитина: [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують протягом останнього року, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Щодо визначення місця проживання дитини, то варто зазначити, що між сторонами з цього питання досягнуто згоди про те, що дочка проживає з батьком та перебуває на його утриманні, тому суд визначає її місце проживання з [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved