Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

30.05.2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Шаровського С.А., через систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» в якій просив: стягнути з відповідача на користь позивача - страхове відшкодування пов`язане з лікуванням позивача в сумі 51251,59 грн., страхове відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності в сумі 10800 грн., страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 3102,57 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2021 р. по вул.. Олімпійській, в м. Маріуполь, Донецької області, відбулася ДТП, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 3302», р.н. [NUMBER] допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. 10.06.2021 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі за текстом - ЄРДР) за №121052790000418 з кваліфікацією по ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. На момент подання позовної заяви, судовий розгляд кримінального провадження по справі №265/10798/21 щодо кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 121052790000418 від 10.06.2021 року триває. 25.10.2021 року постановою слідчого відділу Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Мирошніченко П.О. було перекваліфіковано склад злочину кримінального провадження № 12021052790000418 від 10.06.2021 року за ч.1 ст. 286 КК України на ч.2 ст.286 КК України. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [PERSON] марки "ГАЗ 3302", р.н. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «УСГ») згідно полісу 203837353, який діяв на момент настання ДТП станом на 10.06.2021 року, то ПАТ «СК «УСГ», як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність особи, яка заподіяла шкоду, ТЗ застрахована, то Позивач звернувся до Відповідача, як до страховика, з повідомленням про ДТП та заявами на виплату страхового відшкодування шкоди до яких долучив весь необхідний пакет документів відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 16.08.2021 р. відповідно до вимог ст. 33. Ст. 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» представником за довіреністю Мелехом Д.О. було надіслано на поштову адресу ПАТ «СК «УСГ» повідомлення про ДТП від 12.08.2021 та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами від 16.08.2021. Серед вимог, щодо відшкодування містилися: страхове відшкодування пов`язане з лікуванням позивача в сумі 51251,59 грн., страхове відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності в сумі 10800 грн., страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 3102,57 грн. 27.10.2021 р. надійшов лист ПАТ «СК «УСГ» зі змісту якого вбачається, що страховій компанії необхідно рішення по кримінальній справі за фактом ДТП отримання тілесних ушкоджень [PERSON] , яке набрало законної сили. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2022 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 22.06.2022 р на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивачем не надано достатньо доказів, які би беззаперечно доводили особу винуватця ДТП, у результаті дій якого отримав тілесні ушкодження [PERSON] , тоб-то вітсутній вирок вступивший в законну силу, тому на сьогодні не можна стверджувати про настання цивільно-правової відповідальності когось із учасників такої пригоди. Вважає, що ПАТ «СК «УСГ» жодних прав позивачів не порушувало, оскільки не відмовляло у виплаті відшкодування у цій справі, та у випадку встановлення винуватця ДТП, ПАТ «СК «УСГ» та надання додаткових документів повернеться до прийняття рішення по цій справі. Крім того, щодо відшкодування позивачу витрат на лікування в розмірі 51\~251,59 грн., ПАТ «СК «УСГ» зазначили, що частина долучених фіскальних чеків не підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, а тільки обгрунтованими (підтвердженими) витратами на лікування вважають 32\~199,79 грн. Щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 10\~800,00 грн. Позивачем на підтвердження періоду своєї тимчасової непрацездатності до позовної заяви було надано Довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у ДТП, відповідно до якої [PERSON] тимчасово втратив працездатність з 10.06.2021 по 02.08.2022, тобто 54 дні. З розрахунку 6000,00 грн. (мінімальна заробітна плата на момент ДТП)/31 день=193,55 грн., отже 193,55*54 дні= 10\~451,70 грн. Крім того, позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3102,57 грн. відповідно до ст.. 26.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, загальний розмір шкоди, заподіяної здоров`ю [PERSON] складає 42\~651,49 грн. (32\~199,79 +10\~451,70) помножити на 5% дорівню 2\~132,57 грн. Щодо відшкодування витрат позивача пов`язаних з гонораром адвоката в розмірі 6000,00 грн. вважають, що витрати є завищеними, безпідставними та непідтверджені жодним доказом. Просили суд відмовити у задоволені позову. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2022 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідача ПАТ «СК «УСГ» не з`явився, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд спраив без участі представника, у задоволені позовних вимог просили відмовити. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу Судом встановлено, що 10.06.2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ГАЗ 3302 н.з. [NUMBER] , здійснюючи рух Донецька область, м. Маріуполь, Лівобережний р-н, по вул. Олімпійська, б. 181, порушив правила дорожнього руху п. 10.9 ПДР здійснивши наїзд на пішохода [PERSON] . Володілцем транспортного засобу - марки ГАЗ 3302 н.з. [NUMBER] є [PERSON] . (а.с. 24). За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 10.06.2021 відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021052790000418 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно Висновку судово медичної експертизи №236 від 13.10.2021 року пішохід [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно Висновку Експерта № СЕ-19/105-21/8438-ІТ від 17.11.2021, а саме ч. 3 зазнчено, що з технічної точки зору, в дорожній ситуації, дії водія автомобіля ГАЗ-3302, р.н. [NUMBER] Дорохова [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 10.1, п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій [PERSON] , виконуючи вищезгадані вимоги Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дану дорожньо-транспортну пригоду. Також судом встановлено, що позивач\~перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» з 10.06.2021 по 12.07.2021 та з 13.07.2021 по 02.08.2021,\~де йому надавалась медична допомога та проводились хірургічні втручання, та було призначено медикаментозне лікування, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого за №7521 та за №9060 (а.с. 57-60), а також копіями чеків, в том числі й рахунки-фактури (а.с. 63-84). Із повідомлення про ДТП від 12.08.2021 року, направленого представником позивача адвокатом Мелехом Д.О. ПАТ «СК «УСГ», яка мала місце 10.06.2021 року по вул.. Олімпійській, в м. Маріуполь, Донецької області, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ГАЗ 3302, р.н. [NUMBER] допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП останній отримав тілесні ушкодження (а.с. 86). Поряд із цим, судом з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ГАЗ 3302», номерний знак [NUMBER] Рябець [PERSON] , станом на 10.06.2021 року (момент ДТП) була застрахована у\~ПАТ «СК «УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203837353 (а.с. 85). Згідно із заявами представника позивача від 16.08.2021, направленими відповідачу, останній порушував питання про виплату страхового відшкодування, на загальну суму 65154,16 грн., з яких 51251, 59 грн. витрати, понесені на лікування, 10800,00 грн. компенсація тимчасової втрати працездатності та 3102,57 грн. компенсації завданої моральної шкоди (а.с. 87-89). Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з цим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Статтею 979 ЦК України\~визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з вимогами п. 23.1\~ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий-фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в ньому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. За змістом ст. 26-1 вказаного Закону визначено, що страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами «г»\~і\~«ґ» пункту 41.1 та\~підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до ч. 1\~ст. 1195 ЦК України\~фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу відносно нього, не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Такі правові висновки, що враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, містяться у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року в справі № 345/3335/17. Суд вважає необґрунтованим твердження представника відповідача про те, що позовні вимоги [PERSON] є передчасними, у зв`язку з тим, що станом на 10.06.2022 року відповідачу не відомо про набрання рішеня у кримінальному провадженні №265/10798/21 законної сили, оскільки\~особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини та перед потерпілим мають однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Поряд із цим, судом встановлено, що відповідачем не було здійснено виплату страхового відшкодування, передбаченої\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо позовної вимоги про стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група»» на користь позивача майнову шкоду за лікування в розмірі 51251,59 грн., суд вважає зазначити наступне: Витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Таким чином, на думку суду, страховик відшкодовує лише ті витрати, які підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Заявлені витрати на лікування повинні знаходитись в причинно-наслідковому зв`язку з травмами отриманими в результаті ДТП. Витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом не відшкодовуються. При цьому, фіскальні чеки на купівлю медичних препаратів повинні містити назву препаратів, якщо у фіскальних чеках вказується лише загальна група препаратів до таких чеків мають надаватися товарні чеки, з вказаними назвами препаратів. Чеки, які не містять конкретної назви медичних препаратів або медичних послуг, благодійні внески і т.д. не відшкодовуються. Однак, [PERSON] до своєї заяви надав чеки, які в заявленому обсязі не можливо ідентифікувати інформацію зазначену в них. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню витрат на лікування в розмірі 32\~199,79 грн., розмір понесення яких стороною відповідача визнається та підтверджено належними доказами, а також компенсації, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності позивачем в сумі 10 451,70 грн. (54 дні непрацездатності в 2021 року (мінімальна заробітна плата становила 6 000,00 грн), а також некомпенсованої суми моральної шкоди в розмірі 5 % від суми страхового відшкодування, яка складає 2\~132,57 грн. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду із даним позовом позивач не сплачував судовий збір, так як відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про відшкодування шкоди заподіяної зокрема ушкодженням здоров`я. При зверненні до суду із даним позовом підлягав до сплати судовий збір в розмірі 992,40 гривні. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог суд стягує судовий збір з ПАТ «СК «УСГ» в дохід держави у сумі 992,40 гривні.

Outcome: partial