Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просить: - розірвати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 03.12.2021 між сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2072; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 62048184 від 03.12.2021 та державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; - зобов`язати повернути квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] не виконав істотні умови договору, а саме не сплатив грошові кошти у розмірі 909\~530 грн як ціну договору за купівлю квартири. Тому, відповідач набув квартиру без достатньої правової підстави, а, отже, має її повернути. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою від 29.06.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 25.08.2022. До суду 18.07.2022 надійшла заява представника [PERSON] [PERSON] про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач також просить зареєструвати (відновити реєстрацію) права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . У підготовчому засіданні 25.08.2022 було прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимог як заяву про зміну предмету позову. З метаю надання часу на подання відзиву та відповіді на відзив розгляд справи відкладено на 02.11.2022. До суду 26.09.2022 надійшов відзив від представника [PERSON] [PERSON] , згідно якого вказує, що між сторонами була усна домовленість про те, що розрахунок з позивачем відповідач здійснить в другій половині лютого 2022 року, втім у зв`язку з веденням на території України воєнного стану, відповідач не зміг прилетіти на територію України та сплатити позивачу кошти за договором. У зв`язку з тим, що відповідач не в змозі на разі виконати умови договору в частині оплати він не заперечує щодо розірвання договору та повернення квартири у власність позивача. [PERSON] надав пояснення в яких вказує, що зміг сплатити кошти через обставини, що не залежать від нього, тобто через введення воєнного стану на території України. В результаті проведеного підготовчого засідання 02.11.2022 було долучено до справи відзив та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29.11.2022. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 29.11.2022 розгляд справи відкладено на 07.12.2022. У судове засідання 07.12.2022 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача [PERSON] , надійшла 07.10.2022 заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Від представника відповідача [PERSON] 07.12.2022 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив взяти до уваги позицію викладену у відзиві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 26.04.2013 [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. (а.с.8). Права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно зареєстроване 26.04.2013 (а.с.9). 03 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за №2072, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В., згідно п.1.1. якого, на умовах передбачених цим договором, погоджених сторонами, Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність та сплачує відповідно за придбану квартиру під [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м., грошову суму на умовах та у строки, визначені цим договором. Відповідно п.2.1 Договору, продаж нерухомого майна здійснено за 909\~530 грн, які Продавець отримав під Покупця, повністю до підписання цього договору (а.с.10-11). Право власності на спірну квартиру 03.12.2021 зареєстровано за [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12). Сторони підтверджують, що незважаючи на указане в договорі відзначення про сплату грошової суми за придбання квартири, домовилася про сплату грошових коштів пізніше. Відповідач вказує, що не має можливості виконати домовленість про сплату грошових коштів, тому не заперечує щодо задоволення позову. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статями 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати договір купівлі-продажу, укладений між ним та Відповідачем у зв`язку з невиконанням Відповідачем свої зобов`язання за договором. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, спеціальним законом, який підлягає застосуванню є Закон України «Про захист прав споживачів». Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З положень статті 628 ЦК України вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно частини першої статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Частиною 4 ст. 692 ЦК України передбачено, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України врегульовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідач допустив істотне порушення прав Позивача, як сторони договору, оскільки він позбавлений можливості отримати кошти за продажу квартири на що він розраховував при укладенні договору. Враховуючи те, що договір є чинним, Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання визначені в договорі купівлі-продажу нерухомого майна, порушив істотні умови визначені в договорі та у добровільному порядку не сплатив грошові кошти Позивачу, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення та укладений між сторонами договір необхідно розірвати та повернути продану квартиру у власність Позивача. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконливого висновку про задоволення позову.

Outcome: approved