Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що 18.04.2022 приблизно о 18:00 годині відповідач [PERSON] , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Сіtгоеn 2302, реєстраційний номер [NUMBER] , в районі будинку 48 по вул. Чарівній у м. Запоріжжі, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Skoda Superb, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/1678/22 від 10.05.2022 визнано винним водія [PERSON] у вчиненні ДТП. Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого КТЗ №33 від 20.05.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Superb, реєстраційний номер [NUMBER] , у результаті пошкодження останнього у ДТП складає: 224 842 грн. 78 коп. 27.05.2022 НА СК «Оранта» за полісом ОСЦПВ (застрахована відповідальність відповідача) сплатила на його користь за вирахуванням розміру франшизи 2500,00 грн. відшкодування завданого майну збитків понесеного у наслідок ДТП у розмірі 127\~500,00 грн. Вважає, що [PERSON] , як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, повинен відшкодувати витрати, завдані його неправомірними діями. Крім того, зазначив, що внаслідок ДТП, він потрапив до лікарні з забоями різних частин тіла. Під час проходження лікування та обстеження отриманих травм внаслідок ДТП, ним було витрачено 3424,15 грн. Також вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача, йому завдано моральної шкоди, оскільки він був позбавлений транспортного засобу у зв`язку з чим виникають постійні труднощі з своєчасним прибуттям до місця роботи, оскільки підприємство, на якому [PERSON] працює знаходиться у віддаленому районі м. Запоріжжя та зупинок транспорту поблизу немає. Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 106 766, 93 грн., яка складається з: матеріального збитку у розмірі 97342,78 грн; франшизи за полісом ОСЦПВ у розмірі 2500,00 грн., матеріальних збитків у розмірі 3500,00 грн, витрат лікування у розмірі 3424,15, та моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2022 провадження по справі відкрито, справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання 07.12.2022 року не з`явились. Представник позивача [PERSON] просив справу розглядати без їх участі, на позовних вимогах наполягає, про що суду подав письмову заяву. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду тричі не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило. Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 18.04.2022 о 18 годині 00 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «CITROEN 2302», державний номер [NUMBER] , в районі буд.48 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Superb», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2022 у справі № 336/1678/22 (провадження № 3/336/985/2022) [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та з нього стягнуто штраф в розмірі 17\~000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.6-8). Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (а.с.10). Довіреністю від 18.06.2021, зареєстрованою в реєстрі за № 396, [PERSON] уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах на свій розсуд належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність видана на три роки з правом серед іншого отримувати належне йому страхове відшкодування та страхові виплати у будь-якій сумі, одержувати за такими правочинами грошові суми, подавати від його імені заяви тощо (а.с.11-12). Згідно з висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 33, складеним 20.05.2022, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Skoda Superb, реєстраційний номер [NUMBER] , у результаті пошкодження останнього в ДТП 18.04.2022 складає 224\~842,78 грн. (а.с.13-40). Згідно із рахунком № [NUMBER] від 06.05.2022 (ФОП [PERSON] ) за визначення матеріального збитку автомобіля Skoda Superb, реєстраційний номер [NUMBER] , витрати склали 3500 грн. (а.с.41). Позивачем здійснено оплату за вказаним рахунком, що підтверджено квитанцією № 69923282 від 10.05.2022 на суму 3500 грн. (а.с.44). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За приписом 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на прийняті за результатами перегляду справ даної категорії постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 922/4013/17, від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17, від 03 липня 2019 року у справі № 910/12722/18, в яких зазначається, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. За загальним правилом згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Однак, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29). Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, страховик на підставі статті 29 та пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Однак, оскільки до матеріалів справи, не долучено позивачем жодного доказу про фактичне отримання страхової виплати, суд позбавлений можливості визначити суму збитків, які підлягають відшкодуванню. Так в позовній заяві [PERSON] посилається, на те, що СК «Оранта» сплатила на його користь, за вирахуванням розміру франшизи, 127500,00 грн., однак доказів на підтвердження цих обставин не надає. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку завданого внаслідок ДТП у розмірі 97342,78 грн., франшизи у розмірі 2500,00 грн. задоволенню не підлягають. Щодо розміру стягнення з відповідача витрат на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначення вартості збитку у розмірі 3500,00 грн., суд приходить до висновку, що ці вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до приписів п.34.3 ст. 34 вищевказаного Закону, вказані витрати покладаються на страховика. Вимоги до страховика позивачем не пред`явлено. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн., суді дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач зазначив, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з ДТП, яку він оцінює у розмірі 50 000 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала у душевних переживаннях з приводу пошкодження його автомобіля, необхідністю ремонту автомобіля та неможливістю його використання протягом тривалого часу, чим було порушено нормальний життєвий уклад позивача, та вважає за необхідне стягнути з відповідача, з вини якого заподіяно моральну шкоду, на користь позивача 10000,00 грн. моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Щодо витрати на лікування в сумі 3424,15 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. На підтвердження витрат на лікування позивачем надано висновок КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР із зазначенням діагнозу та направлення на обстеження, розшифровка дослідження МРТ плечового суглоба та квитанція від 20.04.2022 щодо оплати за МРТ плечового суглобу на суму 1250 грн., отже в цій частині вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. Щодо відшкодування витрат на придбання медичних препаратів у ТОВ «Санте» на суму 462,96 грн., а саме: диклофенак форте гель 3% - 123,48 грн, мовиксикам табл.15мг №2 218,75 грн., мовиназа 20 мг №30 114,67 грн., улсепан табл.40 мг №28 57,50 грн., згідно чеку від 19.04.2022, суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доказів, що саме ці ліки були призначені позивачу після отриманих травм внаслідок ДТП, ним не подано. Фіскальні чеки від 19.04.2022 та від 22.04.2022 року на суму 500,00 грн. та 700,00 грн. свідчать про витрати на бензин, і не можуть бути включені до витрат на лікування. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial