Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КИЇВОБЛГАЗ» про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення та акту-розрахунку не облікованого (донарахованого ) обсягу та об`єму природного газу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона є власником та проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] . 11 листопада представниками Києво-Святошинського відділення АТ «КИЇВОБЛГАЗ» було складено акт № 6657 про порушення підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме «несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника і лічильник марки ACD-G 16 № 5241199» було знято на експертизу. Цього ж дня було складено акт про усунення порушення. Лічильник було запаковано, опломбовано пломбою № 00530291 та направлено на експертизу в лабораторію АТ «КИЇВОБЛГАЗ». Зазначає, що 12 листопада 2020 року комісією відповідача для проведення експертизи лічильників газу під час проведення експертизи було вирішено направити лічильник на проведення експертної повірки в ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». Лічильник було запаковано в поліетиленовий пакет та опломбовано пломбою № 00513065 та видано її чоловіку для доставки в ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». Експертизою було встановлено, що форма символів та їх взаємне розташування відповідають відбитку тавра, що застосовувалось виробником лічильника станом на 2008 рік; механічне пошкодження у формі вм`ятини розташоване по центру зворотньої площини пломби-заклепки є наслідком прикладання персоналом, відповідальним за проведення повірки; видимих ознак, що свідчать/можуть свідчити про демонтаж та/або повторне встановлення пломби-заклепки, не виявлено. 18 грудня 2020 комісія з розгляду про порушення вимог Кодексу прийняла рішення про повне задоволення акту про порушення№ 6657 від 11.11.2020 року та складання акту-розрахунку не облікованого (донарохованого) об`єму газу і його вартості,яким розраховано суму збитків завданих відповідачу на суму 1 742,31 грн. 13 березня 2021 комісією було переглянуто рішення від 18.12.2020 року і знов прийнято рішення про повне задоволення акту про порушення № 6657 від 11.11.2020 року та складання акту-розрахунку не облікованого (донарохованого) об`єму газу і його вартості, яким розраховано суму збитків завданих відповідачу на суму 72 876,34 грн. 18 березня 2021 комісією було переглянуто рішення від 18.12.2020 року і знов прийнято рішення про повне задоволення акту про порушення № 6657 від 11.11.2020 року та складання акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму газу і його вартості,яким розраховано суму збитків завданих відповідачу на суму 73 368,95 грн. Позивачем було подано скаргу щодо неправомірних дій оператора ГРМ (АТ «Київоблгаз») до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Зазначає, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг рекомендувала їй звернутися до суду. Вважає, що відповідачем не доведено факту її втручання в роботу газового лічильника, порушено порядок і строк розгляду акту про порушення. На підставі вище наведеного, позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення комісії акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про повне задоволення акту від 11 листопада 2020 року № 6657 про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем та складання акту розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, яке оформлене протоколом № 7094 від 18 березня 2021 року; визнати неправомірним та скасувати акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 18 березня 2021 року, складений комісією акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про нарахування суми збитків, завданих порушенням споживача [PERSON] , в розмірі 73 368,95 грн. стягнути з відповідача судовій збір у розмірі 1 984,8 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 08 лютого 2022 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у справі. 01.07.2022 року через канцелярію суду представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що АТ «Київоблгаз» заперечує проти даного позову та вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також, не погоджуючись з позовом [PERSON] , у серпні 2020 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою. З підстав тотожним викладеним у відзиві на позовну заяву, просило стягнути з [PERSON] не відшкодований не облікований (донарохований) об`єм та обсяг природного газу у сумі 71 626, 55 грн. та судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . 25липня 2022 року від представника позивач адвоката Будько П.М. до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, зазначає що Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" не доведено факт втручання [PERSON] в роботу газового лічильника, оскільки згідно експертного висновку лічильник відповідає всім вимогам, крім пошкодженої пломби, яка могла бути пошкоджена при повірці лічильника у 2012 році. Вказав, що позивачем за зустрічним позовом порушено порядок та строки розгляду акту про порушення . Просив відмовити в задоволені зустрічного позов. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 28.11.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи у його відсутності. Первісний позов підтримав та просив задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував. Представник відповідача подала до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Проти вимог первісного позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні. Зустрічну позовну заяву підтримала та просила суд задовольнити. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню, а зустрічний позов слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьев проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02). Відповідно до Розділу XI глави 5 (порядок оформлення акта про порушення) п. п. 10, 11 (порядок оформлення акта про порушення) Кодексу газорозподільних систем (порядок оформлення акта про порушення), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. З врахуванням вищенаведеного вбачається, що чинне законодавство дозволяє споживачу оскаржити в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом, а не сам факт про порушення, який за рішенням комісії може бути задоволений або ж скасований. Судом встановлено, що позовна заява містить вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення комісії акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про повне задоволення акту від 11 листопада 2020 року № 6657 про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем та складання акту розрахунку не облікованого (донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, яке оформлене протоколом № 7094 від 18 березня 2021 року та акт-розрахунок не облікованого (донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 18 березня 2021 року Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є споживачем послуг АТ «Київоблгаз» за адресою [ADDRESS]. 11 листопада 2020 року представниками АТ «КИЇВОБЛГАЗ» в будинку за адресою [ADDRESS] було складено акт про порушення № 6657, акт демонтажу лічильника для проведення експертизи від 11.11.2020, протокол щодо направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову чи експертну повірку з метою перевірки та підтвердження факту несанкціонованого втручання в роботу приладу. Лічильник було упаковано в пакет та опломбовано пломбою 00530291. 12 листопада 2020 року у присутності [PERSON] працівниками сервісного центру АТ «КИЇВОБЛГАЗ» було розпломбовано пакет з лічильником газу та проведено первинний огляд лічильника газу марки «Actaris» типорозміру G-16 зав.№ 5241199.2008 року випуску, за результатами якого прийнято рішення про направлення вказаного лічильника газу для проведення експертної повірки в в ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». Лічильник було запаковано в поліетиленовий пакет та опломбовано пломбою роторно-якорного типу «Meterlock» № 00513065 та відправлено для проведення експертної повірки в ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». 01 грудня 2020 року було продовжено експертизу вищевказаного лічильника газу марки «Actaris» типорозміру G-16 зав. № 5241199, за результатами якої було складено Акт експертизи лічильника газу від 01.12.2020р. № 5631. Експертизою було встановлено, що форма символів та їх взаємне розташування відповідають відбитку тавра, що застосовувалось виробником лічильника станом на 2008 рік; механічне пошкодження у формі вм`ятини розташоване по центру зворотньої площини пломби-заклепки є наслідком прикладання персоналом, відповідальним за проведення повірки; видимих ознак, що свідчать/можуть свідчити про демонтаж та/або повторне встановлення пломби-заклепки, не виявлено. 18 грудня 2020 року у присутності гр. [PERSON] на засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу було розглянуто Акт про порушення №6657 від 11.11.2020 та прийнято рішення про його задоволення, яке було оформлено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 18.12.2020 №6326. Позивачу було здійснено донарахування не облікованого об`єму (обсягу) природного газу на суму 1 742,31 грн. Вказана суму була сплачена позивачем. У 2021 році при проведені перевірки оплати нарахованих збитків за результатами розгляду матеріалів та документів, Комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу Києво-Святошинького відділення було виявлено, що при нарахуванні збитків враховано площу житлового будинку 67 кв.м, а не площу теплиць 555,03 кв.м, які обігріваються газом, що обліковуються лічильником газу марки "Ataris" типорозміру G-16 зав.№5241199,2008 року випуску. Працівниками АТ «КИЇВОБЛГАЗ» було здійснено виїзд за адресою позивача для обстеження, за результатами якого було складено Акт обстеження від 10.03.2021 року. 13 березня 2021 року у присутності [PERSON] на засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу було переглянуто рішення комісії від 18.12.2020 року у зв`язку з новоявленими обставинами. Позивачу було здійснено донарахування не облікованого об`єму (обсягу) природного газу на суму 72 876,34 грн., про що складено Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 13.03.2021 №7053 та Акт-розрахунок не облікованого об`єму (обсягу) природного газу і його вартості. 18 березня 2021 року у присутності [PERSON] на засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу було переглянуто рішення комісії від 13.03.2021 та повторно розглянуто Акт про порушення від 11.11.2020 № 6657 і прийнято рішення про його задоволення, здійснено донарахування не облікованого об`єму (обсягу) природного газу на суму 71 626,64 грн., про що складено Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 18.03.2021 № 7094. Суд оцінивши зібрані у справі докази та за недоведеності факту неправомірних дій позивача, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову. З матеріалів справи убачається, що актом про порушення від 11.11.2020 року № 6657 встановлено порушення КГС - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. На місці встановлення охоронної пломби заводу-виробника наявна тріщина та численні подряпини Згідно висновку за результатами експертної повірки від 24 листопада 2020 року лічильник газу марки «Actaris» типорозміру G-16 зав. № 5241199.2008 року випуску визнано таким, що не відповідає встановленим вимогам. Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Згідно цього ж Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу. Суд, дослідивши матеріали справи, установив, що висновок експертизи, який би стверджував, що дійсно відбулося несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ відсутній. Для підтвердження правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ споживача. Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Однак, відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача наявність усіх складових цього правопорушення, зокрема, наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача). Враховуючи вище викладене, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення комісії акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» від 11 листопада 2020 року № 6657 , яке оформлене протоколом № 7094 від 18 березня 2021 року та визнання неправомірним та скасування акту-розрахунку не облікованого (донарахованого ) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 18 березня 2021 року, складений комісією акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про нарахування суми збитків, завданих порушенням споживача [PERSON] , в розмірі 73 368,95 грн. підлягають задоволенню судом у повному обсязі. З огляду на вказане суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог та стягнення з [PERSON] 7не відшкодований не облікований (донарохований) об`єм та обсяг природного газу у сумі 71 626, 55 грн . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved