Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом до суду звернувся [PERSON] . Позов мотивований тим, що за життя [PERSON] , отримала земельну ділянку та є її власником на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки серії II-ЧН № 014673 від 10 грудня 1998 року загальною площею 0,25 га, на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до довідки виданої виконкомом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області встановлено, що за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року, домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору, була зареєстрована та проживала: [PERSON] , 1921 року народження. [INFO] мати позивача, [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 18 лютого 2006 року. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 кадастровий номер 7422082402:88:053:0003 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивач у справі, [PERSON] , народився [INFO] в с. Курганське Козелецького району, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого мати позивача [PERSON] . Позивач у справі, [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може, так як не має оригіналу державного акту виготовленого на ім`я [PERSON] , зареєструвати право власності на житловий будинок за [PERSON] не можливо, у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті останньої. Підтвердженням цього є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення», а також довідкою ВП№1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] в стіл знахідок не надходив. Позивач у справі, [PERSON] є спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті мами [PERSON] . Крім позивача, спадкоємцем за законом є рідний брат [PERSON] . На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлого батька не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Враховуючи зазначені обставини позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився але попередньо надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача та співвідповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Співвідповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 18 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис про смерть № 5. За життя [PERSON] , отримала земельну ділянку та є її власником на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки серії II-ЧН № 014673 від 10 грудня 1998 року загальною площею 0,25 га, на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою Київської області (на даний час спадкова справа перебуває у Київському обласному Державному нотаріальному архіві), була заведена спадкова справа № 298, згідно з якою: 25 травня 2007 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [INFO] [PERSON] , [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщину приймає на заповітом. 08 лютого 2022 року [PERSON] звернувся із заявою про надання своєї згоди на прийняття [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцем першої черги, спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . 08 лютого 2022 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання якої було за адресою: [ADDRESS] . Спадщину приймає зі згоди [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги після померлої [INFO] [PERSON] , та є таким, що спадщину прийняв. Таким чином, позивач у справі, [PERSON] , являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач у справі, [PERSON] прийняв спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може, так як не має оригіналу державного акту виготовленого на ім`я [PERSON] , зареєструвати право власності на житловий будинок за [PERSON] не можливо, у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті останньої. Підтвердженням цього є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення», а також довідкою ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] в стіл знахідок не надходив. На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлого батька не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 10 грудня 1998 року на ім`я [PERSON] , яка мешкає [ADDRESS] , на підставі рішення VII сесії ХХІІ скликання Данівської сільської Ради народних депутатів від 10 квітня 1996 року, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,22 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території с. Курганське Данівської сільської ради Козелецького району. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 110. Згідно зі ст.ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. «а» ЗК України «захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав». Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером: 7422082402:88:053:0003 відомості про обмеження у використанні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану вище земельну ділянку, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Також суд вважає необхідним позов в частині визнання за законом права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до довідки виданої виконкомом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області встановлено, що за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року, домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору, була зареєстрована та проживала: [PERSON] , 1921 року народження. До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входила [PERSON] , тому тільки вона має право на дане домоволодіння. Відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, про те, що житловий будинок в [ADDRESS] за даними КП «Ніжинське МБТІ» має такі характеристики. Право власності не зареєстровано. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об`єктом спадкування. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved