Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивачі в січні 2021 року звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказують, що 18 грудня 2017 року між [PERSON] та АКБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір № 11271153000, відповідно до якого АКБ «УкрСиббанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 397 000 гривень зі сплатою процентів в розмірі 13,90 % річних. Відповідно до кредитного договору кошти надавались позичальнику строком на сім років з 18 грудня 2007 року по 18 грудня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18 грудня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк», позичальником та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 73058. Згідно з п.1.1 договору іпотеки позивачі передали в іпотеку АКБ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 листопада 1997 року, видане на підставі розпорядження №965 від 13 листопада 1997 року. 08 грудня між АКБ «УкрСиббанк» та АТ «ДельтаБанк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АКБ «УкрСиббанк» передає ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, у тому числі і за Кредитним та Іпотечним договорами. Враховуючи те, що зобов`язання за кредитним договором не виконувалось належним чином, відповідачем ПАТ «Дельта Банк» у 2012 році було подано позовну заяву про стягнення заборгованості за Кредитним договором до Оболонського районного суду м.Києва (справа № 756/2078/13-ц) 04 квітня 2013 року Оболонським районним судом м.Києва ухвалено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з позивача [PERSON] заборгованість в розмірі 625 104, 68 грн. Згідно тексту рішення Банк змінив термін використання наданих позичальнику коштів та просили стягнути заборгованість за кредитним договором, що станом на 09 січня 2013 року складала 625104,68 грн., з яких: тіло кредиту - 349718,56 грн., сума заборгованості за відсотками складає 275386 грн. 12 коп. Станом на сьогодні Банк знаходиться у стадії ліквідації, у зв`язку з чим його активи (у тому числі і права вимоги за кредитними зобов`язаннями) продаються відповідно до Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 березня 2016 року № 388. 16 січня 2018 року через електронний аукціон права вимоги за Кредитним договором було продано ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ», що підтверджується протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2017-11-21-00461-а. На підставі зазначеного протоколу 13 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та ПАТ «Дельта Банк» були укладені: договір № 211/К купівлі-продажу майнових прав за Кредитним договором та договір відступлення прав за договором іпотеки №73058, посвідчений приватним нотаріусом Русанюком З.З за реєстровим № 215. Перелік договорів за яким відступлено право вимоги перераховується у публічному паспорті активу. Згідно публічного паспорту активу, що знаходиться у публічному доступі, на користь ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» відступлено право вимоги по Кредитному договору та Іпотечному договору. Згідно відомостей, що знаходяться у публічному паспорті активу, загальний розмір заборгованості за кредитним договором право вимоги за яким відступлено складає 1075529,86 грн., що складається із 349 718,56 грн. заборгованості по тілу кредиту, 752 811, 30 грн. заборгованості за процентами. Разом із правом вимоги за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» відступлено право вимоги за договором іпотеки, які були укладені у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим відповідач ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» набув право іпотекодержателя відносно квартири, яка була передана в іпотеку за раніше згаданим іпотечним договором. Дані твердження позивачів підтверджується відповідачем ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ», а саме вимогою про усунення порушення від 01.03.2018 року. Посилається на те, що банк відступив право вимоги, якого в нього не було, а завищені нарахування за відсотками не ґрунтуються на вимогах закону. Також вказує, що укладений між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та ПАТ «Дельта Банк» оспорюваний договір за своєю юридичною природою, незважаючи на його назву, як договір про відступлення прав вимоги , є договором факторингу. Договір прав вимоги за іпотечним договором є похідним від договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором, його недійсність впливає із недійсності договору про відступлення прав вимоги за договором кредиту. Просить суд визнати недійсним договір № 211/К купівлі-продажу майнових прав, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «МОРГАН КАПІТАЛ» та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» від 13.02.2018 року; визнати недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки № 73058, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «МОРГАН КАПІТАЛ» та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» від 13.02.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Русанюком З.З. за реєстровим № 215; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 22.01.2022 року по справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання. 12.07.2021 року від відповідача ТОВ ФК «Морган Кепітал» до суду надійшов відзив де просили в задоволенні позову відмовити, з посиланням на те, що позивачі не є стороною оспорюваних договорі. Також посилалися на те, що спір щодо розміру заборгованості за основним зобов`язанням, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора не стосується предмету спору щодо законності відступлення права вимоги. Просили суд проводити розгляд справи без їх участі. Ухвалою від 12.07.2021 року з занесенням до протоколу судового засідання за клопотанням представника ПАТ «Дельта Банк» залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. 13.07.2021 року до суду подано відзив представника ПАТ «ДельтаБанк» відповідно до якого просили суд в задоволенні позову відмовити через необґрунтованість. В своєму відзиві посилалися на те, що Банк перебуває в стадії ліквідації, був позбавлений банківської ліцензії, розпродував свої активи з метою розрахунку зі своїми кредиторами. Вважає, що спірні договори укладені відповідно до норм діючого законодавства. 21.10.2021 року по справ закінчено проведення підготовчого розгляду та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подавав клопотання про закриття провадження по справі, з урахуванням предмету позову, обставин справи, характеру спірних правовідносин та його суб`єктивного складу вважав, що спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Проте, суд відмовив у задоволенні клопотання враховуючи суб`єктивний склад учасників справи. Представник третьої особи та представник ПАТ «Дельта Банк» подали до суду письмові пояснення в яких посилалися на відповідність спірних договорів вимогам закону та просили в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачі та третя особа про судове засідання призначене на 17.11.2022 року не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року між [PERSON] та АКБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір № 11271153000, відповідно до якого АКБ «УкрСиббанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 397 000 гривень зі сплатою процентів в розмірі 13,90 % річних. Відповідно до кредитного договору кошти надавались позичальнику строком на сім років з 18 грудня 2007 року по 18 грудня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 18 грудня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк», позичальником та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 73058. Згідно з п.1.1 договору іпотеки позивачі передали в іпотеку АКБ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 листопада 1997 року, видане на підставі розпорядження № 965 від 13 листопада 1997 року. 08 грудня між АКБ «УкрСиббанк» та АТ «ДельтаБанк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АКБ «УкрСиббанк» передає ПАТ «ДельтаБанк» право вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, у тому числі і за Кредитним та Іпотечним договорами. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.04.2013 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь Банку в розмірі 625 104, 68 грн. та судові витрати в розмірі 3441 грн. 16 січня 2018 року через електронний аукціон права вимоги за Кредитним договором було продано ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ», що підтверджується протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2017-11-21-00461-а. На підставі зазначеного протоколу 13 лютого 2018 року між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та ПАТ «Дельта Банк» були укладені : договір № 211/К купівлі-продажу майнових прав за Кредитним договором та договір відступлення прав за договором іпотеки №73058, посвідчений приватним нотаріусом Русанюком З.З за реєстровим № 215. Перелік договорів за яким відступлено право вимоги перераховується у публічному паспорті активу. Згідно публічного паспорту активу, що знаходиться у публічному доступі, на користь ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» відступлено право вимоги по Кредитному договору та Іпотечному договору, які є предметом спору. Разом із правом вимоги за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» відступлено право вимоги за договором іпотеки, які були укладені у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим відповідач ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» набув право іпотекодержателя відносно квартири, яка була передана в іпотеку за раніше згаданим іпотечним договором. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). У відповідності до положень статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до частин 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Як роз`яснено в пункті 8 зазначеної Постанови, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору відступлення права вимоги (цесії), визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, зокрема, щодо статусу боржника, право відступної вимоги до якого є предметом таких договорів. Суд вважає, що питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги. Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивачів безумовного обов`язку сплатити борг новому кредитору, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, боржник не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору. Таким чином, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed