Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 3703870 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2022 та розміщених на їх сайті. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 13.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу №13/09/2021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Українські фінансові операції» права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. 11.07.2022 між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №1, згідно з умовами якого ТОВ «Українські фінансові операції» відступив ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором до відповідача. Станом на 20.07.2022 заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 15000,00 грн - тіло кредиту та 29 640,00 грн - нараховані проценти, всього - 44 640,00 грн, які позивач просить стягнути, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася поштовою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання, а також, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», відзиву на позовну заяву нею не подано. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 3703870 про надання споживчого кредиту. Згідно з підпунктами 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1 цього договору сума кредиту складає 15 0000 гривень, строк кредиту 14 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Знижена процентна ставка, згідно з підпунктом 1.5.2 цього договору 0,95% в день (а.с. 16-19). Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» 13.09.2021 укладено договір факторингу № 13/09/2021, згідно з підпунктом 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 23-27). Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу № 13/09/2021 від 13.09.2021 [PERSON] є боржником за кредитним договором № 3703870 від 20.02.2021. Загальна сума заборгованості становить 44640 грн (а.с. 29). 11.07.2022 між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 1, згідно з підпунктом 1.1 якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а ТОВ «Українські фінансові операції» відступити ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 34-37). Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу № 1 від 11.07.2022 [PERSON] є боржником за кредитним договором № 3703870 від 20.02.2021. Загальна сума заборгованості становить 44640 грн (а.с. 39). Відповідно до карти обліку договору № 3703870, укладеного з позичальником [PERSON] 20.02.2021 , загальна сума заборгованості становить 44640 грн, з яких 15000 грн заборгованість за основним боргом, 29640 грн проценти (а.с.30). Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2481 грн, а також понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн, що підтверджується звітом про надання правової допомоги від 08.08.2022, рахунком на оплату по замовленню № 4/11/07 від 08.08.2022 та платіжним дорученням № 40 від 08.08.2022 (а.с. 54, 55, 56). На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved