Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

05.01.2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області зареєстровано позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позивач, мотивуючи свої вимоги вказав на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву без номера від 06.06.2011 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується факт, що він була повністю проінформованим про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», що діяли на момент підписання анкети-заяви, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 14053 грн. 35 коп. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких позичальник [PERSON] при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його розміру за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 06.06.2011 становить 14004 грн. 58 коп., яка складається із: - 14004 грн. 58 коп. - заборгованості за кредитом; в тому числі 00 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; -14004 грн. 58 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -00 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; -4725 грн. 26 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; -00 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, -00 грн. 00 коп. - пеня, -00 грн. 00 коп. - комісія. Банк на виконання ч. 2 ст. 1281 ЦК України 10.04.2020 направив до Другої синельниківської державної нотаріальної контори претензію кредитора. 12.05.2020 року від нотконтори отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . 22.07.2021 до спадкоємця було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номера від 06.06.2011 року у сумі 14004 грн. 58 коп., а також судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. Представником позивача Балагурак В.В. , до початку судового засідання, надано суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти розгляду справи без її присутності. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. 06.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 14053 грн. 35 коп., що підтверджено анкетою - заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанк та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. [INFO] [PERSON] помер у м. Синельникове Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2018 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.63). Згідно з розрахунком банку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на дату смерті [INFO] становить 14004 грн. 58 коп., яка складається із: 14004 грн. 58 коп. - заборгованості за кредитом; в тому числі 00 грн. 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 14004 грн. 58 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4725 грн. 26 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 00 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 00 грн. 00 коп. - пеня, 00 грн. 00 коп. - комісія. Але згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 06.06.2011 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , заборгованість за вказаним кредитним договором станом на дату смерті [PERSON] [INFO] становить 13879 грн. 66 коп.(а.с.15). 10.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України надіслало претензію кредитора до Другої синельниківської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого [PERSON] , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком на суму 14004 грн. 58 коп. У відповідь на претензію банку листом державного нотаріусу Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 12.05.2020 було повідомлено, що після померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 22.07.2021 з претензією кредитора Банк звернувся до відповідача, як спадкоємця померлого позичальника, про сплату заборгованості позичальника станом на дату його смерті у розмірі 14004 грн. 58 коп. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта). У відповідності до ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. АТ КБ «ПриватБанк», який знав про відкриття спадщини, в установленому законом порядку не пред`явив вимоги до спадкоємця у межах строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України (понад шість місяців з дня настання строку вимоги), до нотаріуса з претензією кредитора банк звернувся 10.04.2020, а претензія спадкоємцю боржника позивачем була направлена 22 липня 2021 року, а тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані. Вказана позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 11 жовтня 2018 року (справа №136/1336/16-ц). З урахування вище викладених доводів та враховуючи докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача. На підставі викладено,

Outcome: dismissed