Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

14.04.2021 року [PERSON] (надалі Позивач) звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області до ТОВ «Лайм кепітел» (надалі Відповідач) про визнання договору про надання фінансового кредиту недійсним. В обґрунтування позову вказує, що 15.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» та нібито Позивачем було укладено Кредитний договір ЛЛ-00510363, який був підписаний в електронній формі. Згідно індивідуальної частини договору (який розміщений на офіційному сайті Відповідача) про надання фінансового кредиту Відповідач надає клієнтку кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За користування кредитом клієнт сплачує товариству процент річних від суми кредиту на добу. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Пунктом 1.9. договору передбачено, що клієнт має отримати від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позивач зазначив, що укладений договір №ЛЛ-00510363 від 15.06.2020 року підписано нібито його електронним підписом, зазначені його паспорті дані, місце прописки і вказано рахунок позичальника. В додатку до договору про надання фінансового кредиту містяться його анкетні дані, паспортні дані, ідентифікаційний код, місце роботи , телефон, місце реєстрації. 30.06.2020 року на телефон Позивача надійшов дзвінок від працівника Відповідача, з якого Позивач дізнався про існування кредитного договору №ЛЛ-00510363 від 15.06.2020 року, який нібито укладено між Позивачем та відповідачем на отримання позики у сумі 3000 грн. Йому було повідомлено, що договір укладався в мережі «Інтернет» шляхом обрання форми укладання електронних договорів за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лайм Кепітел» на сайті https://vashagotivochka.ua. Жодної заявки на отримання кредиту на вказаному сайті Позивач не подавав, формуляр заяви (форми) не заповнював, жодних смс повідомлень з пропозицією підписати електронний договір не отримував та не відправляв, жодних коштів за такими договорами не отримував. Працівником Відповідача через додаток Вайбер йому було повідомлено, що при укладанні цього договору було використано фінансовий номер тел.0661460510, e-mail: [INFO] , карту «Украгазбанку» (маска карти: [NUMBER] ) та долучено поручителів [PERSON] (тел. [NUMBER] ), [PERSON] (тел. [NUMBER] ). Зрозумівши, що відносно нього невідомими особами були вчинені шахрайські дії, він звернувся до Уманського міського ВП ГУНП з заявою. Дана заява була внесена працівниками поліції до ЄРДР 04.07.2020 року за №12020255250000001. Позивач вважає дії ТОВ «Лайм кепітел» незаконними так як він жодного кредитного договору не укладав та не підписував, кошти не отримував. Позивач стверджує, що електронний підпис одноразовий ідентифікатор він не використовував на жодному сайті в мережі Інтернет. Вважає, що зазначений правочин був вчинений невідомою йому особою, ним не підписувався, а тому є недійсним. 12.08.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов відзив на позовну заяву від Відповідача, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просили відмовити повністю з наступних підстав. Відповідач стверджує, що договір між ним та Позивачем був укладений в електронній формі, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням засобів зв`язку та сайту Відповідача. Після укладення кредитного договору та переведенням коштів на вказану Позивачем банківську карту, другий примірник кредитного договору направляється на електронну адресу Позивача, а на його номер телефону направляється відповідне смс-повідомлення. На виконання вимог п. 1.7. кредитного договору Відповідач перерахував 3000 грн. на картковий рахунок Позивача, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ». У липні 2020 року Позивач повідомив Відповідача про подання ним до поліції заяви щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Враховуючи вищезазначену інформацію, Відповідачем було направлено до поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України. Також, Відповідач зазначив, що під час укладання кредитного договору від 15.06.2020 року між Позивачем та Відповідачем зазначені Позивачем номера телефонів та електронна адреса було підтверджено розділом «Контакти» довідки Бюро кредитних історій, одним з зазначених у анкеті позивача номерів телефону, позивач користується і на даний час. Відповідач не виключає ймовірності, що Позивач з метою заволодіння грошовими коштами Відповідача, уклав кредитний договір та після отримання кредитних коштів з метою уникнення відповідальності за укладеним кредитним договором заявив про вчинення шахрайських дій відносно нього та звернувся до суду з даним позовом. 25.08.2021 року Позивач подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого наполягав на задоволенні позовних вимог. В обґрунтуванні відповіді на відзив вказав, що викладена в невідомому кредитному звіті особи, підприємця, яка була актуальна на 15.06.2020 року зазначено три електронні адреси, якими нібито, він користувався, емейл, який зазначено у відповідача, йому не відомий, ним ніколи не створювався та ним не використовувався. Відповідачем не надано жодних доказів використання даної електронної адреси Позивачем в побуті, лише зазначає та посилається на неї в невідомому кредитному звіті фізичної особи, підприємця, хоча позивач ніколи не був фізичною особою підприємцем. Крім того, в зазначеному кредитному звіті яке саме місце роботи Позивача на час оформлення кредитного договору. Так, відповідачем вказується, що грошові кошти перераховані на карту Укргазбанку, однак у вказаному банку Позивач ніколи не був клієнтом та не мав жодних рахунків, оскільки він є клієнтом Приватбанку. Що стосується звернення Відповідача до органів поліції з заявою про вчинений злочин, то дане Позивач ставить під сумніви. Крім того, позивач вказує, що інформація в контактах договору є такою, що не відповідає дійсності та є неправильною. Ухвалою Уманського міскрайонного суду Черкаської області від 19.04.2021 року цивільна справа №705/1618/21 за вказаним позовом передана на розгляд за територіальною підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва. 31.05.2021 року цивільна справа №705/1618/21 надійшла до Центрального районного суду м. Миколаєва та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 року було визначеного головуючого по справі суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Саламатіна О.В. від 04.06.2021 року справу було прийнято до провадження за правилами загального позовного, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судду від 12.11.2021 року судом було витребувано з АБ «Укргазбанк»:- відомості про наявність (відсутність) банківських рахунків на особу - [PERSON] , відкритих у АБ «Укргазбанк» за період з 01 січня 2018 року по теперішній час; - інформацію про особу, на ім`я якої відкрито рахунок у АБ «Укргазбанк» та видано платіжну картку № [NUMBER] ;- відомості про рух коштів по рахунку відкритому у АБ «Укргазбанк» (платіжна картка № [NUMBER] ) із наданням інформації про надходження коштів, їх джерела, здійснені платежі, їх призначення, зняття готівки. Ухвалою суду від 01.02.2022 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату суду від 06.06.2022 року "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" в зв`язку з увільненням від виконання обов`язків судді Саламатіна О.В, на час мобілізації - справу передано на повторний розподіл справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022 року дану справу розподілено на суддю Гуденко О.А. та передано останній в зв`язку з особливостями роботи суду у воєнний час - 29 червня 2022 року. Ухвалою судді Гуденко О.А. від 11.07.2022 року було прийнято до провадження справу за позовом [PERSON] до ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" про визнання договору про надання фінансового кредиту недійсним та призначено судове засідання у справі. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Зважаючи на незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2020 року було укладено Кредитний договір ЛЛ-00510363. Згідно п. 1.1 даного Кредитного договору Кредитодавець передає Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок) гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою на умовах договору. В Кредитному договорі позивач значиться як Позичальник, а в розділі «Підписи та реквізити сторін» зазначено, її паспортні дані, картковий рахунок у АБ «Укргазбанк»» та міститься посилання на електронний підпис одноразовим ідентифікатором. [PERSON] станом на 15.06.2020 року у АБ «Укргазбанк» відсутні карткові та поточні рахунки фізичної особи. За заявою про вчинення кримінального правопорушення Підрозділом дізнання Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 04.07.2020 року зареєстровано кримінальне провадження №12020255250000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 08.12.2020 року Позивач звернувся до АБ «Укргазбанк» з проханням надати інформацію стосовно наявних відкритих рахунків в період з 01.01.2018 року по теперішній час для зарахування коштів від інших банків та фінансових установ; - чи перераховувались кошти від інших банків та фінансових установ на його рахунок; - від яких банків чи фінансових установ та у який період перераховувались кошти. Позивач звернувся до ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» з запитом щодо надання кредитного договору, завіреного належним чином, довідку про суму заборгованості станом на 13.10.2020 року, копії інших документів, які надані для отримання кредиту (копія паспорту, коду ідентифікаційного, номер банківської карти, номер телефону та адреси електронної пошти та ін.) Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 627 та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Частинами другою та третьою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, відповідач належними та допустимими доказами не довів суду факт підпису саме позивачем [PERSON] договору ЛЛ-00510363 від 15.06.2020 року. Суд зауважує, що факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів міг би бути підтверджений вчинення конклюдентних дій, зокрема отримання позивачем відповідного платежу на свою платіжну картку. З матеріалів справи слідує, що відповідач здійснив такий платіж на картку у АБ «Укргазбанк», при цьому при введені її реквізитів не було вказано ім`я держателя картки. Це свідчить про те, що відповідачем були перераховані кредитні кошти на користь невідомої особи, а не позивача, а отже вона такий платіж не приймала та не вчинила конклюдентних дій, які могли б розцінюватися судом як визнання факту укладення кредитного договору. Інших доказів на отримання позивачем кредитних коштів відповідачем не зазначено та не долучено. З матеріалів справи слідує, що позивач будь-якого платежу не приймав та не вчиняв конклюдентних дій, які могли б розцінюватися судом як визнання факту укладення кредитного договору. Крім того, згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою етапі 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved