Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16.04.13р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-07095-160413. Відповідно до умов укладеного кредитного договору Банк надав відповідачці кредит, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши Відповідачу кредитні кошти на умовах визначених кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, Запорізький районний суд Запорізької області ухвалив рішення від 11.05.2017р. по справі №317/422/17, яким задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 90 501,24 гривень. 23 квітня 2020 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», було укладено договір про відступлення прав вимоги №2230/К. Відповідно до умов Договору правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» стало ТОВ «ФК «ПАРІС», яке набуло\~право вимоги\~заборгованості в\~тому числі\~за кредитним\~договором №\~003-07095-160413\~від 16.04.2013р., зокрема, п. 2 Договору визначено, що ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати\~сплати сум\~передбачених статтею\~625\~Цивільного кодексу\~України (індекс\~інфляції,\~3,0%\~річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашения боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку\~№ І\~до цього\~Договору.\~Права кредитора\~за Основними\~договорами переходять\~до Нового\~кредитора у\~повному обсязі\~та на\~умовах,\~які існують\~на момент\~відступлення Права\~вимоги.\~13.07.2020р.\~Запорізький районний\~суд Запорізької\~області ухвалив\~замінити стягувача\~у справі\~№317/422/17\~з AT\~«Дельта Банк»\~на Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «ПАР1С»,\~а саме:\~замінено у\~виконавчому листі\~по справі\~№317/422/17\~сторону виконавчого\~провадження AT\~«Дельта Банк»\~на його\~правонаступника ТОВ\~«ФК «ПАРІС».\~Таким чином,\~новим кредитором\~(стягувачем)\~за боргом\~став позивач\~ТОВ «ФК\~«ПАРІС» та\~набув права\~грошової вимоги\~до Відповідача\~на загальну\~суму 90\~501,24\~гривень.\~Відповідачкою рішення\~суду від\~11.05.2017р.\~у справі\~№317/422/17\~в добровільному\~порядку не\~виконано щодо\~сплати заборгованості\~за кредитним\~договором,\~тому станом\~на 13.01.2022\~р.\~за відповідачкою,\~як боржником,\~згідно рішення суду наявний борг перед ТОВ «ФК «ПАРІС», який складає 90 501,24 гривень. Оскільки, сума боргу 90 501,24 гривень згідно з рішення суду від 11.05.2017 р. відповідачкою не сплачена, ТОВ «ФК «ПАРІС» відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано - 8145,11 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 14.01.2019 р. по 13.01.2022 р.; 18 272,22 гривень інфляційних втрат за період з 14.01.2019 р. по 13.01.2022 р., у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації повідомлялась своєчасно та належним шляхом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причину неявки суд не повідомила, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надала. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~рішенням Запорізького\~районного суду\~Запорізької області\~від 11.05.2017\~року у\~справі №317/422/17\~був задоволений\~позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнута сума заборгованості за кредитною лінією на суму 88901,24 грн., а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Згідно ухвали Запорізького районного\~суду Запорізької\~області від\~13.07.2020\~року було\~замінено сторону\~у виконавчому\~провадженні,\~а саме\~ стягувача\~у виконавчому\~листі за\~ позовом ПАТ\~«Дельта Банк»\~до [PERSON] \~ про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~а саме\~ заборгованості\~за кредитною\~лінією на\~суму 88901,24\~грн.,\~та судового\~збору у\~розмірі 1600,00\~грн. з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс. 13.01.2022\~року ТОВ «ФК «ПАРІС» надіслав [PERSON] вимогу про погашення заборгованості 3 % річних за користування грошовими коштами та інфляційних витрат. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] від 18.07.2022 року по від 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 14.01.2019 р. по 13.01.2022 р., складає 8145,11 гривень за період з 14.01.2019 р. по 13.01.2022 р.; 18 272,22 гривень інфляційних втрат за період з 14.01.2019 р. по 13.01.2022 р. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Приписами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статями 525 - 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. провадження № 14-1 бцс 18. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 3 % річних за користування грошовими коштами у сумі 8145,11 гривень та інфляційні втрати у сумі 18 272,22 гривень. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.

Outcome: approved