Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 24.07.2010 року по 28.11.2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 28.07.2019 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між ними були припинені з серпня 2019 року і з цього часу вони проживають окремо, дитина залишилась проживати з нею. Після припинення подружніх стосунків та розірвання шлюбу, вони домовились з відповідачем стосовно утримання їхнього сина. Відповідач запевнив її в тому, що буде щомісячно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі достатньому для забезпечення його потреб. Спочатку відповідач періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але в незначному розмірі, недостатньому для гармонійного розвитку дитини, з часом почав надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина не систематично, не щомісяця, в раз, коли все подорожчало, посилається на те, що в нього не вистачає грошей на дитину. Таким чином, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в обсязі, передбаченим сімейним законодавством не надає, хоча надавати матеріальну допомогу на утримання сина цілком спроможний. Тому вона вимушена вирішувати питання надання матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини в судовому порядку. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дитини. Ухвалою суду від 18.11.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] , користуючись послугами перекладача жестової мови, надала письмову заяву, в котрій просила суд розгляд вищевказаної справи провести у її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , користуючись послугами перекладача жестової мови, надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Перекладачем жестової мови [PERSON] підтверджено волевиявлення сторін у даній справі, сторонам роз`яснені їх права та обов`язки. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах від яких народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.11.2019 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №127 (а.с.8). Судом встановлено, що на даний час сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Після припинення сімейних відносин їх спільна дитина [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем у справі, за адресою [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачкою розмір аліментів на дитину відповідачем визнаний, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved