Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що 12.09.2003 року ним укладено з [PERSON] шлюб, від якого вони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.03.2021 року у справі № 756/2346/21 шлюб з [PERSON] розірвано та присуджено до стягнення з нього щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його доходу. Оскільки діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, [PERSON] просить суд припинити з нього стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 08.12.2022 року позов [PERSON] в частині вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] залишено без розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 12.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого у них народилися спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.03.2021 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.02.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 10-13). Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного 01.12.2022 року головними спеціалістами юридичного відділу Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, з метою обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , встановлено, що квартира орендується батьком дитини, [PERSON] (договір оренди житлового приміщення від 18.08.2022 року), дівчинка займає окрему кімнату, яка облаштована ліжком, шафою для одягу, письмовим столом зі стільцями. Другу кімнату займають батько з дядьком дитини. Дівчинка забезпечена всім необхідним, санітарно-гігієнічні умови добрі, дитині створені належні умови для всебічного розвитку, навчання, проживання та виховання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що позивач проживає разом із неповнолітньою донькою [PERSON] , яка перебуває на його повному утриманні, суд дійшов висновку про те, що він не має обов`язку по сплаті аліментів на користь [PERSON] призначених рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.03.2021 у справі №2/756/3325/21. За таких обставин позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме припиненню стягненню аліментів з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial