Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання. В позові зазначає, що згідно з п. 2.1 статуту концерну "Міські теплові мережі" основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Позивач у період з 01.07.2012 року по 01.01.2021 року надав відповідачці послуги у приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 44092 грн. 60 коп. Пунктом 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідачка в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальну шкоду Концерну. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Ухвалою судді від 25.02.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 27.05.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили по іншій цивільній справі. 18 січня 2022 року рішення, до розгляду якого зупинялось провадження, набрало законної сили, тому ухвалою від 01.02.2022 року провадження у справі поновлено. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачкою подано відзив на позов, за змістом якого вона просила відмовити у задоволенні позову з підстав його недоведеності та призначити чи розгляд справи з викликом сторін. Вирішуючи клопотання відповідачки про розгляд справи з викликом сторін, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існуванням певних умов, таких, як: предмет позову - стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1); характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (2). При дослідженні матерівлів справи судом встановлено наявність одночасного існування умов для відмови у задоволенні клопотання відповідачки, розмір грошової вимоги до якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також наявність усіх необхідних фактичних даних щодо предмету доказування, наданих сторонами. У зв"язку з викладеним суд не вбачає підстав для проведення судового засідання з повідомленням сторін. З"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] позивач у період з 07.07.2012 року по 01.01.2021 року надав відповідачці послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру [ADDRESS] на загальну суму 44092,60 грн. Однак суд не погоджується з грунтовністю вимог позивача в цій частині виходячи з наступного. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2021 року, яке набрало законної сили 18. січня 2022 року, встановлено, що з 25 серпня 2010 року квартиру [ADDRESS] відключено від водопостачання та водовідведення. Зобов`язано Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок шляхом зменшення розміру нарахованої заборгованості за період з 25 серпня 2010 року до 27 грудня 2019 року на суму 31615,55 грн. послуги з гарячого водопостачання, на суму 1270,04 грн. - послуги з водовідведення гарячого водопостачання, на суму 850,08 грн. З 27 грудня 2019 року водопостачання в означеній квартирі відновлено, і саме з цього періоду відповідачкою здійснювалась оплата за надані послуги з центрального водопостачання гарячої води навіть у більшому розмірі ніж виставлено рахунки за користування цією послугою (а.с. 9). Однак, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 7-9) відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати послуги з централізованого опалення, яка (послуга) надавалася відповідачці в межах опалювального сезону у період з 1 липня 2012 року по 1 січня 2021 року. [PERSON] за цей період сплачена заборгованість у розмірі 18504,12 грн., а також нарахована субсидія у розмірі 7191,82 грн.; станом на 1 січня 2021 року її заборгованість з централізованого опалення становить 15790,34 грн. та нею у цьому місяці частково погашено заборгованість на суму 1518,85 грн. (15790,34 грн. 1518,85 грн.), тобто остаточна сума заборгованості становить 14271,49 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідачка від наданих позивачем послуг з централізованого опалення у встановленому законом порядку не відмовлялася, однак надані послуги оплачувала не у повному обсязі. За змістом ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідач як споживач житлово-комунальних послуг несе тягар їх сплати, тому право позивача в частині вимог про стягнення заборгованості з централізованого опалення підлягає захисту. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки в частині заборгованості з централізованого опалення не спростовані відповідачкою, яка, в свою чергу, не надала доказів щодо повної оплати цієї заборгованості. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідачки суми боргу за послуги з центрального опалення, в іншій частині заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача з підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у відповідності до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial