Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з 01.08.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час у провадженні Рожнятівського районного суду перебуває справа про їхнє розлучення. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дитину, забезпечити їй необхідний рівень життя для її нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на сезонних роботах за кордоном, та отримує високі доходи, які в середньому становлять 60000 гривень щомісяця, а тому може надавати матеріальне утримання своїй дитині. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дитину, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Родіков І.С. у судове засідання не прибули, останній направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Крім цього зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2015 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2018 року (а.с. 4-5). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, визначений законодавством прожитковий мінімум для диини відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить 2272 грн., матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину, враховує той факт, що на відміну від відповідача, дитина проживає разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з вихованням та утриманням дитини, а також враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є молодою особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного не надано, інших утриманців крім сина [PERSON] немає, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 3000 грн. на дитину щомісячно не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2300 гривень щомісячно. Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved