Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 січня 2020року. Від шлюбу у позивача із відповідачем народилась одна неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що відповідач коштів на утримання та забезпечення дитини належним чином не надає. Позивач самостійно доглядає та піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток неповнолітньої дитини, а відповідач участі в утриманні сина не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, матеріально своїй дитині не допомагає, хоча має таку можливість. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дитини позивач не спроможна. А тому, з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді\~Ковельського міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~06.10.2022\~року відкрито\~провадження в\~цивільній справі\~та вирішено\~розглядати справу\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін.\~ Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження по справі для подання відзиву на позовну заяву. В межах строків встановлених судом, відповідачем письмового відзиву на позовну заяву подано не було. У судове засідання 29.11.2022 позивач не з`явилась, представник позивача письмово клопотала про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд, дослідивши зібрані докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася спільна з відповідачем дитина [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (повторно) серії [NUMBER] від 02.10.2021 року, видане Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 350 від 24.04.2014 року. 17.01.2020 року позивач уклала із відповідачем шлюб у Ковельському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2020 року. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Абзацом 1 ч. 2 ст. 182 СК України зазначається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлений у наступних розмірах: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно змін до Сімейного кодексу від 08.07.2017 року розмір аліментів не може бути нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини, таким чином мінімальний розмір аліментів для однієї дитини віком від 6 до 18 років складає не менше 1372 грн. 00 коп. (2744 х50% = 1372 грн. 00 коп.). Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зазначені норми закону, суд доходить висновку, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Суд наголошує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Тому, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав малолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, вік дитини, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень на дитину, до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів не є надмірним, а є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 992,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved