Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 08 лютого 2013 року, розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час спільна дочка сторін продовжує навчання на четвертому курсі денної форми навчання Прилуцького гуманітарно-педагогічного фахового коледжу імені Івана Франка Чернігівської обласної ради, що підтверджується довідкою від 09.11.2022 року №558. Оскільки відповідач, є особою працездатного віку, то відповідно має таку можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання. У зв`язку з чим, позивачем і подано до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, до закінчення терміну навчання до 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до підготовчого розгляду на 13 грудня 2022 року. У судове засідання позивач не з`явилась, згідно письмової заяви від 05.12.2022 просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, згідно письмової заяви від 05.12.2022, поданої через канцелярію суду, просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнає. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 жовтня 2004 року, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2013 року у справі №742/488/13-ц (провадження №2/742/228/13), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с.4). Згідно довідки Відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки Комунального закладу «Прилуцького гуманітарно-педагогічного фахового коледжу імені Івана Франка» Чернігівської обласної ради від 09 листопада 2022 року №558 [PERSON] навчається на денній формі ІV курсу коледжу з 01.09.2019 до 30.06.2023 за спеціальністю 014 Середня освіта (Фізична культура) (а.с.8). За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання, не працює, що в сукупності позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід для забезпечення себе мінімальними засобами для проживання (харчування, одяг, засоби гігієни, канцелярське приладдя, оплата навчання), у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що дочка відповідача - [PERSON] , [INFO] , продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги; яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, заявлені позовні вимоги визнав, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved