Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (далі - [PERSON] ), після смерті якої залишилось майно та майнові права. Так, відповідно до рішення Сокиричівської сільської ради від 04.04.1996 №6/4 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,68 га., яка складається із земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку площею 0,25 га та земельної ділянки для особистого підсобного господарства площею 0,43 га. Спадкодавець розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, однак не встигла за життя виготовити технічну документацію та отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Позивач зазначає, що вона звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,43 га. Однак Ківерцівською міською радою було відмовлено їй у завершенні приватизації земельної ділянки площею 0,43 га в порядку спадкування після смерті [PERSON] , оскільки спадкодавець за життя не виготовила технічну документацію на землю, не отримала державний акт про право власності на землю. Враховуючи наведене, позивач просить у судовому порядку визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,43 га та її державної реєстрації в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.03.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що за життя [PERSON] не виготовила технічну документацію на землю та не одержала державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,43 га. Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом АВР №141353 від 21.02.2001 право власності на земельну ділянку площею 0,43 га на території Сокиричівської сільської ради не входить у спадкову масу. Крім того, з земель площею 0,43 га, які зазначені у рішенні Сокиричівської сільської ради від 04.04.1996 №6/4 була сформована земельна ділянка площею 0,25 га за кадастровим номером 0721886600:03:001:0362 та надана у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Отже, на даний час відсутні правові підстави для завершення позивачем в порядку спадкування процедури приватизації земельної ділянки площею 0,43 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Сокиричівської сільської ради. У додаткових поясненнях позивач зазначила, що частина земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, яка зазначена у рішенні Сокиричівської сільської ради від 04.04.1996 №6/4 була надана у приватну власність [PERSON] . Інша частина земельної ділянки площею 0,43 га для введення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Бодячів, є не приватизованою, а тому вона має право на завершення даної приватизації. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.08.2022 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не прибули, подали до суду заяви, у якій просили проводити розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі. Треті особи у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2000 (а.с.8). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.1964, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2020; копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВР №141353 від 21.02.2001; матеріалами спадкової справи (а.с.9-11, 53-59). Відповідно до архівного витягу з рішення Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 03.04.1996 №6/4 [PERSON] передано у приватну власність та постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,68 га, до складу якої входить: земельна ділянка 0,48 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, та земельна ділянка 0,25 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку (а.с.7). 03.12.2021 [PERSON] звернулася із заявою до Ківерцівської міської ради щодо надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,43 га (а.с.12). Відповідно до листа Ківерцівської міської ради від 06.12.2021 №К1241/06-10/2-21 їй було відмовлено у завершенні приватизації в порядку спадкування земельної ділянки площею 0,43 га, оскільки [PERSON] за життя не виготовила технічну документацію та не одержала державного акта про право власності на земельну ділянку площею 0,43 га. Також у листі зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом АВР №141353 від 21.02.2001 право власності на земельну ділянку площею 0,43 га на території Сокиричівської сільської ради не входить у спадкову масу. Крім того, з земель площею 0,43 га, які зазначені у рішенні Сокиричівської сільської ради від 04.04.1996 №6/4 була сформована земельна ділянка площею 0,25 га за кадастровим номером 0721886600:03:001:0362 та надана у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачали, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно із п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Позивач звертаючись до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , обґрунтовувала свої вимоги наявністю родинних відносин зі спадкодавцем як дочки з матір`ю. Разом з тим, позивачем не доведено факт родинних відносин із [PERSON] , оскільки вбачаються розбіжності в написанні прізвищ позивача та спадкодавця [PERSON] в документах, виданих на їх імена, зокрема у свідоцтві про смерть спадкодавець записана як « [PERSON] », у свідоцтві про народження позивача її матір записана як « [PERSON] », у свідоцтві про право на спадщину за законом АВР №141353 від 21.02.2001 спадкодавець зазначена як « [PERSON] », тоді як у рішенні Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 03.04.1996 №6/4 спадкодавець записана як « [PERSON] », що може бути усунено шляхом встановлення в судовому порядку факту родинних відносин між останніми та/або факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 1 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 даної статті встановлено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, а позивач у поданому позові не заявляла вимоги про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] та/або факту належності останній правовстановлюючого документу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed