Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У вересні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 19 листопада 2010 року. Позовну заяву мотивує тим, що у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, в результаті чого сторони припинили шлюбні відносини у березні 2022 року. Позивач [PERSON] в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, яке повернулось на адресу суду, причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався (арк.спр.28). Процесуальні дії у справі 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 03\~листопада 2022\~року та\~28\~листопада 2022\~року розгляд\~справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19 листопада 2010 року між сторонами [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] \~ укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження (арк.спр.4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (арк. спр. 5,6). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін неповнолітніх дітей та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що їх шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, відповідач доказів на спростування зазначених обставин не надав, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивача до шлюбу проти його волі, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved