Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] в Н.Геташен Матунійського району Вірменській РСР. 05.05.1988 року вона уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . В період шлюбу у них народився син [PERSON] . У зв`язку із збройним конфліктом між Вірменською та Азербайджанською РСР, пов`язаним з національним непорозумінням в 1991 році, вона разом із родиною переїхала на території Української РСР. В період з 15.01.1991 року до 10.03.1995 року, в тому числі до набуття Україною незалежності, в тому числі на дату станом на 24.08.1991 року, вона проживала на території України у [ADDRESS] , без реєстрації. З метою отримання паспорту громадянина України заявник просить суд встановити факт постійного проживання на території України станом до 24.08.1991 року та на 13 листопада 1991 року. В судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав, з підстав в ній зазначених, та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності з прийняттям рішення на розсуд суду. Заслухав пояснення представника заявника, свідків, дослідив матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народилася [INFO] , місце народження: Н.Геташен, Мартунійський район, Вірменська РСР, про що у книзі записів актів про народження 04.11.1969 року зроблено відповідний запис № 113. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 05.05.1988 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , прізвище подружжя « [PERSON] », про що складений актовий запис № 16, місце реєстрації шлюбу: Вірменська РСР, Мартунійський район, Н.Геташенська селищна рада. \~ \~ \~ \~Згідно довідки Виконавчого комітету Богуславсьскої міської ради № 298/11-14 від 08.09.2022 року, складеної старостою Хохітвянського старостинського округу ХарченкоВ., згідно даних погосподарської книги № 9 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 роки, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала на території Хохітвянського старостинського округу з 15.01.1991 року по 10.03.1995 року за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовано Законом України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Так, згідно п.1-2 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинностіЗаконом України"Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] в період з 15.01.1991 року по 10.03.1995 року, разом із чоловіком та сином, проживала на території Хохітвянського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації та допомагала у колгоспі. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства України, зважаючи на те, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт проживання [PERSON] на території України станом до 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, при цьому встановлення такого факту дасть можливість заявнику на законних підставах отримати паспорт громадянина України, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved