Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , йому надаються послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення. Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість яка станом на 01.07.2021року складається з: 6 690,97 грн. - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення, 1 773,95 грн.- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, 7 596,62 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. У відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Зазначає, що станом на 01.07.2021 року заборгованість перед позивачем за послуги централізованого опалення складала 7 596,62 грн. та за послуги з централізовано постачання гарячої води 1 773,95 грн., згідно наданого позивачем розрахунку заборговано за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води період 01.05.2018року по 30.06.2021pік. Однак протягом періоду з 01.07.2021 року по 16.01.2022 рік (включно) відповідачем повністю погашена заборгованість в сумі 7596,62 грн. та в сумі 1 773,95 грн., що підтверджується квитанціями про внесення сум на поточний рахунок позивача. Позовні вимоги позивача, які стосуються нарахувань до 01.05.2018 року, задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки позовні вимоги щодо цього були пред`явлені в вересні 2021 року. У відповіді на відзив представник позивача щодо застосування строків позовної давності зазначив наступне. Оскільки, між Позивачем та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» договір про відступлення права вимоги № 602-18 було укладено 11.10.2018, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих до 01.05.2018 відповідачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги. Виходячи з вищевикладеного строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води закінчуються 11.10.2021 року. На особовому рахунку закріпленому за відповідачем фіксуються часткові оплати заборгованості, а отже часткова оплата заборгованості свідчить про визнання боргу та переривання строків позовної давності. Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 pоку за №211 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co 2», на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року, який продовжено і по сьогоднішній день та строки позовної давності було подовжено згідно рішень Уряду до спливу строку позовної давності, а отже, позовна заява позивача у даній справі була подана у межах строку позовної давності. Крім того, позивачем перевірено інформацію, щодо погашення частини заборгованості відповідачем та станом на 01.02.2022 року заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення відсутня. Враховуючи вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У запереченнях відповідач [PERSON] просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, твердження позивача, про те, що строк позовної давності починається обчислюватися з моменту укладення договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 не відповідає положенням чинного законодавства, а часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання строку позовної давності. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзиві. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенрго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат. Відповідач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , як споживач житлово-комунальних послуг згідно ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг. Відповідач свої зобов`язання не виконував належним чином, не здійснюв платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2021 року складалася з: 6 690,97 грн. - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення, 1 773,95 грн.- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, 7 596,62 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається з виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач в свою чергу від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлявся, не відключався. Крім того, постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу. До вимог про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України). Матеріалами справи засвідчується, що КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" пред`явило до суду позов 06.09.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати за послуги за період з 01 липня 2015 року до 31 травня 2021 року. Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] за період з 01.07.2015 року по 31.01.2022 року, відповідач грудні 2015 року, березні, травні, грудні 2016 року, червні, липні 2018 року, червні 2019 року здійснював оплати за спожиті послуги, які надавались ПАТ "Київенерго", у сумі, що значно перевищує місячний платіж. Тобто остання оплата здійснена була у червні 2019 року. Вищезазначене свідчить суду про намагання [PERSON] сплатити заборгованість та про переривання строку позовної давності (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 22 січня 2019 року у справі №437/2726/13-ц). У подальшому будь-які оплати на погашення заборгованості відповідач не здійснював. Після переривання позовної давності її перебіг почався заново. Ураховуючи наведене, зважаючи на те, що позов пред`явлено КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" 06 вересня 2021 року, отже строк позовної давності не сплив, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 6 690,97 грн. за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення з відповідача на користь позивача - підлягають задоволенню. Крім того, 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Відтак, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в межах строку позовної давності мало право на стягнення не лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, спожиті за період з 02 квітня 2017 року по 01 травня 2018 року. На момент розгляду справи відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 1 773,95 грн.- за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води та 7596,62 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, що підтверджується квитанціями (а.с. 55-65). Виходячи із вищенаведеного, враховуючи часткову сплату боргу відповідачем, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial