Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів\~\~до [PERSON] , [PERSON] \~та [PERSON] \~про визнання\~права власності \~на земельну\~ділянку,\~в порядку\~спадкування, В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те що на підставі свідоцтва про право власності, виданого Представництвом Фонду державного майна України в місті Чернівці від 17 квітня 1996 року, дублікат якого був виданий 24 березня 2022 року Управлінням комунальної власності Чернівецької міської рад, згідно з розпорядженням органу приватизації житла за №5-Ж, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 2639310373060, її матірі- [PERSON] належало на праві власності частина квартири за [ADDRESS] , яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 90,00 кв. м., в тому числі житловою 43,1 кв. м., що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та технічним паспортом на квартиру, виданим Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації від 05 вересня 2022 року. Відповідно до довідки- характеристики на об`єкт нерухомого майна за №1369 від 07.09.2022 року площі квартири змінились за рахунок незначного внутрішнього перепланування, демонтування опалювальних печей та закриття відкритою тераси, що згідно з постанови Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 року не потребує дозвільних документів. Зазначає, що Рішеннями 43 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради від 27 серпня 2009 року за №1027 моїй матері, [PERSON] , мені, [PERSON] та відповідачам, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була передана у спільну сумісну власність земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером 7310136300:12:003:0325 та видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку ЯЕ182724 від 30 жовтня 2009 р. Вказує, що 30 жовтня 2009 року ЧРФ ДП «Центр ДЗК» було проведено державну реєстрацію прав спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Дане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за НВ-73002014112022 від 24 травня 2022 року Окрім наведеного позивач мотивує заявлені вимоги і тим, що [INFO] її мати [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №831, складений Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано -Франківськ) від 06 квітня 2019 року та після її смерті, відкрилась спадщина, яка складається з1/4 частки квартири за [ADDRESS] та вищевказаної земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за кадастровим номером 7310136300:12:003:0325, яка належала їй на праві спільній сумісній власності з відповідачами. Зазначає, що її матір`ю за життя - [PERSON] 02 квітня 2018 року, був складений заповіт на її ім.»я, який зареєстрований в реєстрі за №571 і посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, Балан Р.Б., про те, що усе належне їй на день своєї смерті майно, яке належить їй заповіла [PERSON] та вона, будучи спадкоємицею за заповітом, в шестимісячний строк звернулась із заявою до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу, Балан Р.Б. для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом про що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, Балан Р.Б. була відкрита спадкова справа №15/2019 та 05 жовтня 2022 року цим же приватним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №1660 на одну четверту частини квартири за [ADDRESS] та проведено державну реєстрацію права власності на вказану частину квартири. Дане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 311669651 від 05.10.2022 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2639310373060, а 02 червня 2022 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, Балан Р.Б. було винесено Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії за №30/02-31, в якій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо вищевказаної земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна діляйка за кадастровим номером 7310136300:12:003:0325, що розташована по [ADDRESS] ), у зв`язку з невизначеним розміром часток між співвласниками спільної сумісної власності та роз`яснено з цього приводу звернутися до суду. Просить, постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] , [INFO] право власності у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) за кадастровим номером 7310136300:12:003:0325, що розташована по [ADDRESS] , без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені\~ст.\~15,16 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рух справи та позиція сторін Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, за правилами загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін в підготовче засідання на 13.12. 2022 року. В судовому засіданні сторони, представник позивача підтримали позовні вимоги і не заперечували проти позову та розгляду справи в підготовчому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд зважає на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а з згоди сторін в підготовчому засіданні. Досліджені докази та застосовані норми права. Згідно листа приватного нотаріуса ЧМНО від 02.06.2022 №31 /02-14, встановлюється, що спадкоємцем спадкової справи №15/2019 у зв`язку із смертю [PERSON] є одна особа [PERSON] .(а.с.10) Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 06.04.2019 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. (а.с.11). Згідно свідоцтва від 17.04.1996 №18450 на право власності встановлюється, що [PERSON] , та члени її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири (кімнати у квартирі спільного заслення, будинок) яка становить 68,60 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації 57143800,00 крб. Адреса розташування квартири [ADDRESS] .(а.с.12) Судом встановлено здійснення виготовлення технічного паспорту з усіма характеристиками об`єкта який знаходиться за адресою [ADDRESS] у відповідності до: Технічного паспорта Чернівецького міського комунального бюра технічної інвентаризації реєстраційний номер: ТІ01:1890-4611-2570-7698, Інвентаризаційна справа № б/н від 05.09.2022 та Витягу з Реєстра будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:1890-4611-2570-7698.(а.с.13-14) Згідно довідки Чернівецького міського комунального бюра технічної інвентаризації судом встановлюється загальна площа квартири [ADDRESS] яка складає 90.00 кв.м., в тому числі три житлові кімнати площею 43,10 кв.м.. (а.с.15) Згідно державного акту серії ЯЕ № 182724 на право власності на земельну ділянку [PERSON] яка є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.16) Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.05.2022 № НВ-7300204112022 судом досліджено загальні відомості про земельну ділянку, відомості про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий план земельної ділянки яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с.17-19) Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05 жовтня 2022 року, зареєстровано з апозивачем право власності на одну четверту частини квартири за [ADDRESS] та проведено державну реєстрацію права власності на вказану частину квартири. Дане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 311669651 від 05.10.2022 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2639310373060 (а.с.20). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55811668 від 10.04.2019 вбачається реєстрація спадкової справи за №64040061 спадкодавцем якої є [PERSON] .(а.с.20) Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70240713 від 05.20.2022 вбачається реєстрація видачі свідоцтва на спадщину за №64040061 спадкодавцем якої є [PERSON] , а спадкоємцем [PERSON] (а.с.21) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №311670066 від 05.10.2022 вбачається факт реєстрації права власності за Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65040232 від 05.10.2022 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом НСА758081 від 05.10.2022 власником якого виступає [PERSON] .(а.с.22) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №311669651 від 05.10.2022 вбачається повний список власників майна. (а.с.23). Разом з цим, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. 02 червня 2022 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій в частині видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136300:12:003:0325, видати свідоцтво на спадщину за заповітом, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, що належала покійній [PERSON] неможливо, оскільки зазначена земельна ділянка, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯВ №182724, виданого Чернівецькою міською радою 30.10.2009 року, перебуває у спільній сумісній власності громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.24-26) Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.10.2022 №201-20221019-0004260203 встановлено вартість об`єкта спадкування, за адресою: [ADDRESS] - 248022.87 грн. (а.с.27-29) Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, передбачено\~ст. 16 ч.1 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що спадкування за законом має місце лише у разі, коли воно не змінено заповітом спадкодавця та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У п.п. ґ п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-УІ. Відповідно до положень статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) та постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 642/3950/17 (провадження № 61-7008св19) Таким чином, правочин що тягне перехід права власності на нерухомість водночас є підставою для переходу відповідного права на землю. Згідно частини 1\~статті 375 ЦК України\~власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до частини 1\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218,\~1220 ЦК України\~спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~12\~та ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час ухвалення рішення, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (ст. 263 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved