Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. На даний час, позивачка навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів та природокористування України» на денній формі навчання по спеціальності «Опорядження будівель і споруд та будівельний дизайн». Вказує, що матеріально повністю забезпечує її мати [PERSON] , яка сплачує грошові кошти на її потреби та витрати. Проїзд до учбового закладу, оскільки позивачка живу поза межами м. Рівне, складає близько 2100 гривень щомісяця, матеріали для навчання (папір для креслення, для акварелі, професійні фарби, пензлі тощо) 1000 гривень. Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для її навчання, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. Вказує, що мати не в змозі самостійно її утримувати, тому вимушена поставити питання про стягнення аліментів, у зв`язку з чим звернулась до суду. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Відповідач у строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, подав відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає частково, а саме стягнення аліментів у розмірі 1/5 усіх видів доходу. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в заяві на ім`я суду підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засідання позов визнав частково та просив суд призначити аліменти в розмірі 1/5 усіх видів доходу з підстав викладених у відзиві. Суд, заслухавши відповідача, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що донька [PERSON] народилась [INFO] , тобто, на даний час досягла повноліття. Згідно довідки Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів та природокористування України від 21.09.2022 №1149, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі за професією «Опорядження будівель і споруд та будівельний дизайн». Термін навчання з 01.09.2021-30.06.2024. Судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні малолітню дитину [PERSON] 17 [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. батьки або інші особи, що виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які навчаються. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до вимог ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, зазначаючи, що відповідач є працездатним, працює офіційно, тому на її думку має можливість сплачувати аліменти на доньку, яка продовжує навчання у визначеному нею розмірі. Встановивши, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати доньці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача та позицію відповідача щодо наявності у останнього на утриманні малолітньої дитини, тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 (одна четверта) частини всіх його доходів щомісячно, на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial