Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«СЕ Борднетце\~Україна»,\~у якому\~просить визнати\~бездіяльність відповідача\~неправомірною;\~зобов`язати Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «СЕ\~Борднетце Україна»\~розглянути заяву\~ [PERSON] від\~09\~червня 2022\~року та\~надати обґрунтовану\~відповідь. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач вказує\~на те,\~що він\~упродовж десяти\~років працює\~вТзОВ\~«СЕ Борднетце\~Україна».\~06\~червня 2022\~року,\~наказом №215,\~позивачу змінили\~істотні умови\~праці,\~запровадили неповний\~робочий день\~(0,25%\~ставки)\~із 12:00\~год.\~до 14:00\~год.\~У зв`язку\~з цим,\~ [PERSON] ,\~09\~червня 2022\~року звернувся\~із письмовою\~заявою до\~директора ТОВ\~«СЕ Борднетце-Україна» у якій просив вказати причини переводу. Однак, в порушення вимог статей 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян», заява позивача залишилася без реагування, хоча відповідач зобов`язаний був надати відповідь на звернення в строк, який закінчився 09 липня 2022 року. Відтак, враховуючи наведене просить зобов`язати відповідача\~розглянути його\~заяву та\~надати відповідь. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце Україна» подав суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав та зазначив, що 06 червня 2022 року вказаним товариством виданий наказ №215, в якому визначені причини змін істотних умов праці [PERSON] , однак позивач відмовився ознайомлюватись із зазначеним наказом, про що був складений Акт від 06.06.2022 р. про відмову від підпису на підтвердження отримання повідомлення від 06.06.2022 р. В той же час, повідомлення керівника відділу логістики про зміну істотних умов праці на підставі наказу №215 від 06.06.2022 р. позивач підписав. Також зазначають, що позивач не був переведений на іншу роботу, для нього був лише запроваджений неповний робочий день. 09 червня 2022 року [PERSON] подав заяву операційному директору про причини його переводу. У той же день, позивач зустрічався із операційним директором ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» Шлампом О.М., під час чого йому було повідомлено результати розгляду його заяви. На підставі вимог ст.15 Закону України «Про звернення громадян», вважають, що відповідь на заяву позивача була надана, відтак, у задоволенні позову просять відмовити. Представник позивача [PERSON] адвокат Віляйкіна А.В. подала суду відповідь на відзив у якому вказала, що факти, наведені у відзиві на позовну заяву заперечує позивач та є такими, що не відповідають дійсності. [PERSON] не мав особистих зустрічей із операційним директором ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» Шлампом О.М. 09 червня 2022 року, йому ніхто не повідомляв про результати розгляду його звернення. В силу вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про звернення громадян», якщо звернення було розглянуто під час особистого прийому, про це має бути відповідний запис в Журналі реєстрації звернень громадян. Крім того, усна відповідь може бути надана лише за бажанням громадянина. Позивач не отримав відповіді на своє звернення ні в усній, ні у письмовій формі, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Віляйкіна А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Крім цього, позивач у судовому засіданні пояснив, що він 09 червня 2022 року не мав зустрічі із представником відповідача та йому відповіді на його звернення не надавалось. Також наполіг у судовому засіданні, що таку відповідь бажає отримати від відповідача лише у письмовому вигляді, \~ \~ \~ \~ПредставникТовариства з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце Україна» в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений вчасно на належним чином, що підтверджується документально, заяви про відкладення розгляду справи не подав. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив Позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах із відповідачем із 2012 року по даний час, що підтверджено наказом №38К Генерального директора ТзОВ «СЕ Борднетце Україна» від 09.02.2012 року відповідно до якого його було прийнято на посаду конторського службовця підвідділу оперативного планування відділу виробництва. Як вбачається із довідки №303-1, виданої 07.12.2021 р. ТОВ «СЕ Борднетце-Україна», [PERSON] працює в ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» та на даний час, перебуває на посаді вантажника підвідділу комісіонування логістики із 07.10.2019 р. (Наказ про переведення №1366-К від 07.10.2019 р.). 06\~червня 2022\~року операційним\~директором Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «СЕ\~Борднетце \~Україна» видано\~наказ №215\~«Про зміну\~істотних умов\~праці»,\~у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці», яким змінено істотні умови праці, а саме запроваджено неповний робочий день (0,25% ставки) із 12:00 год. до 14:00 год. при п`ятиденному робочому тижні позивачу [PERSON] , вантажнику підвідділу комісіонування відділу логістики, з 07.06.2022 року. 06 червня 2022 року [PERSON] отримав письмове повідомлення, згідно якого керівником відділу логістики ТОВ «СЕ Борднетце Україна» Гончаров А., на підставі наказу по підприємству ТОВ «СЕ Борднетце Україна» №215 від 06 червня 2022 року, повідомлено [PERSON] про зміну з 07.06.2022 істотних умов праці: запровадити неповний робочий день (0,25% ставки) з 12:00 год. до 14:00 год. при п`ятиденному робочому тижні з виплатою зарплати згідно штатного розпису та Положення про оплату праці, що підтверджується підписом позивача. Також, 06 червня 2022 року комісією ТОВ «СЕ Борднетце Україна» складено Акт про відмову [PERSON] підписувати наказ №215 від 06.06.2022 р. 09 червня 2022 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до операційного директора ТОВ «СЕ Борднетце Україна» у якій просив вказати причини його переводу на роботу в умовах неповного робочого дня, оскільки обов`язки, які він виконував на повну ставку, збереглися та виконуються. Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів-війни інвалідів війни, що підтверджено копією посвідчення інваліда війни, виданого 28 січня 2019 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.\~\~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Частиною 1-4 статті 32 КЗпП України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у\~статті 33\~цього Кодексу\~та в\~інших випадках,\~передбачених законодавством. Не\~вважається переведенням\~на іншу\~роботу і\~не потребує\~згоди працівника\~переміщення його\~на тому\~ж підприємстві,\~в установі,\~організації на\~інше робоче\~місце,\~в інший\~структурний підрозділ\~у тій\~же місцевості,\~доручення роботи\~на іншому\~механізмі або\~обладнанні у\~межах спеціальності,\~кваліфікації чи\~посади,\~обумовленої трудовим\~договором.\~Роботодавець не\~має права\~переміщати працівника\~на роботу,\~протипоказану йому\~за станом\~здоров`я. У\~зв`язку\~із змінами\~в організації\~виробництва і\~праці допускається\~зміна істотних\~умов праці\~при продовженні\~роботи за\~тією ж\~спеціальністю,\~кваліфікацією чи\~посадою.\~Про зміну\~істотних умов\~праці -\~систем та\~розмірів оплати\~праці,\~пільг,\~режиму роботи,\~встановлення або\~скасування неповного\~робочого часу,\~суміщення професій,\~зміну розрядів\~і найменування\~посад та\~інших -\~працівник повинен\~бути повідомлений\~не пізніше\~ніж за\~два місяці. У період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються згідно із Законом\~№ 2136-IX від 15.03.2022. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за\~пунктом 6 статті 36\~цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Статтею 14 Закону України «Про звернення громадян»\~\~визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Відповідно до\~положень статті\~15\~Закону України\~«Про звернення\~громадян»,\~органи державної\~влади,\~місцевого самоврядування\~та їх\~посадові особи,\~керівники та\~посадові особи\~підприємств,\~установ,\~організацій незалежно\~від форм\~власності,\~об`єднань\~громадян,\~до повноважень\~яких належить\~розгляд заяв\~(клопотань),\~зобов`язані\~об`єктивно\~і вчасно\~розглядати їх,\~перевіряти викладені\~в них\~факти,\~приймати рішення\~відповідно до\~чинного законодавства\~і забезпечувати\~їх виконання,\~повідомляти громадян\~про наслідки\~розгляду заяв\~(клопотань). Заяви\~(клопотання)\~Героїв Радянського\~Союзу,\~Героїв Соціалістичної\~Праці,\~осіб з\~інвалідністю внаслідок\~війни розглядаються\~першими керівниками\~державних органів,\~органів місцевого\~самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій особисто. Відповідь\~за результатами\~розгляду заяв\~(клопотань)\~в обов`язковому\~порядку дається\~тим органом,\~який отримав\~ці заяви\~і до\~компетенції якого\~входить вирішення\~порушених у\~заявах (клопотаннях)\~питань,\~за підписом\~керівника або\~особи,\~яка виконує\~його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. У статті\~20\~Закону України\~«Про звернення\~громадян» передбачено,\~що звернення\~розглядаються і\~вирішуються у\~термін не\~більше одного\~місяця від\~дня їх\~надходження,\~а ті,\~які не\~потребують додаткового\~вивчення,\~-\~невідкладно,\~але не\~пізніше п`ятнадцяти\~днів від\~дня їх\~отримання.\~Якщо в\~місячний термін\~вирішити порушені\~у зверненні\~питання неможливо,\~керівник відповідного\~органу,\~підприємства,\~установи,\~організації або\~його заступник\~встановлюють необхідний\~термін для\~його розгляду,\~про що\~повідомляється особі,\~яка подала\~звернення.\~При цьому\~загальний термін\~вирішення питань,\~порушених у\~зверненні,\~не може\~перевищувати сорока\~п`яти\~днів. На\~обгрунтовану письмову\~вимогу громадянина\~термін розгляду\~може бути\~скорочено від\~встановленого цією\~статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Статтею 22 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина. Таким чином, системний аналіз Закону України «Про звернення громадян» свідчить, що ним передбачено безумовне право особи на одержання відповіді за результатами розгляду поданої заяви (звернення) від будь-якого суб`єкта звернення, незалежно від виду та форми власності, оскільки саме так державою гарантується забезпечення і утвердження прав, свобод та інтересів людини, закріплених Конституцією та чинним законодавством. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши докази, які надані сторонами у справі, заслухавши їх пояснення вважає, що позов [PERSON] до ТзОВ «СЕ Борднетце Україна» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії слід задовольнити, визнавши бездіяльність відповідача у частині не надання позивачу письмової відповіді на його звернення, адресоване адміністрації зазначеного товариства, від 09 червня 2022 року про причини переводу, неправомірною та зобов`язати ТзОВ «СЕ Борднетце Україна» надати письмову відповідь [PERSON] за результатами розгляду його звернення від 09 червня 2022 року про причини його переводу в умовах праці неповного робочого дня. При цьому, задовольняючи позов, суд відкидає твердження відповідача про те, що звернення позивача було розглянуте на його усному прийомі та надана йому усна відповідь, оскільки доказів, які б підтверджували зазначені обставини, відповідачем не надано. Крім цього, суд зазначає, що зазначеним Законом передбачено, що відповідь в усному порядку надається заявнику лише за його бажанням, однак позивач такого бажання не виловлював, у зв`язку із чим подав позов до суду. Також, суд вважає, що надання письмової відповіді на якій наполягає позивач має для нього важливе значення, оскільки розгляд поданого ним звернення та його вирішення зачіпає його трудові права та гарантії, передбачені трудовим законодавством України. При цьому, суд констатує, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів-війни інвалідів війни. \~ \~ \~ \~Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача в користь держави, оскільки позивач, як особа з інвалідністю ІІ-ї групи, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved