Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

21.06.2022 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що з\~відповідачем перебуває\~у шлюбі,\~зареєстрованому з 09.10.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 111. Сторони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини, у зв`язку з різними поглядами на життя, починаючи з квітня 2022 року проживають окремо. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки дитина проживає разом з позивачем, а згода щодо утримання дитини з відповідачем не досягнута, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.10.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом № 111 та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку судового засідання представник позивача [PERSON] , адвокат Тихоліз С.П. надав суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, у задоволенні вимоги щодо розірвання шлюбу просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 09 жовтня 2010 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданою 09 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, Серії [NUMBER] , про що 09 жовтня 2010 року складено відповідний актовий запис № 111. 08.08.2022 року судом було надано строк на примирення, але сторони не примирилися. Також сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданою 15 березня 2011 року П`ятихатською сільською радою Василівського району Запорізької області. Наявність у сторін спільної неповнолітньої дитини передбачає розгляд судом вимоги про розірвання шлюбу. Також представником позивача зазначено, що через збройну агресію росії проти України, що почалася 24.02.2022 року, позивач [PERSON] разом із донькою була вимушена виїхати з території України, з 12.07.2022 року зареєстрована та проживає у Німеччині у м.Радеформвальд. Згідно довідки про офіційне підтвердження реєстрації місця проживання осіб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 12.07.2022 року, за офіційним перекладом з німецької мови на українську мову перекладачем Лук`янчиковою А.С., засвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №9134, вбачається, що останні зареєстровані за адресою: [ADDRESS] / перший поверх зліва. Згідно до\~ст.\~112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З наданих письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину передбачених\~ ст.188\~СК не встановлено. Однак, позивач просить суд стягувати аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . У відповідності до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Сторонам роз`яснити, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. Також відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст. 79, ч. ч. 1, 3 ст. 80, ч. 2 ст. 84, 110-113 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: partial