Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У червні 2022 року до суду надійшла вказана цивільна справа про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування грошима. Позов обґрунтовано тим, що позивачка, вирішивши придбати собі житло, знайшла таке в оголошеннях про продаж житла на сайті "ОLХ", яке розташовувалось за адресою: [ADDRESS] . Власником останнього виявився відповідач, якому позивачка, після огляду вказаної квартири та погодження всіх істотних умов придбання вказаного житла, передала за розпискою кошти у розмірі 10450,00 доларів США, що було еквівалентно 292 284,41 грн, а відповідач дозволив позивачці проживати у вказаній квартирі до моменту укладання договору купівлі-продажу. Проте під час оформлення договору купівлі-продажу вказаної квартири у нотаріуса виявилося, що остання є предметом іпотеки від 04.12.2007 року та на неї накладено заборону відчуження включно до 04.12.2028 року. Відповідачем при передачі суми коштів за придбання вказаного житла зазначені обставини позивачу не були відомі, а також не були повідомлені відповідачем. Станом на дату звернення до суду вказана грошова сума позивачці не була повернута, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду та просить стягнути з відповідача 10450,00 доларів США. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року було залишено без розгляду позов \~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування грошима в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих процентів за договором позики за заявою позивачки. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та наполегливо вимагала ухвалити заочне рішення по справі, уточнивши, що просить стягнути з відповідача на її користь кошти саме в розмірі 10450,00 доларів США, а не в гривнях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією купівлі-продажу вказаної квартири від 04 грудня 2007 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно копії розписки від 26 березня 2021 року, позивачка передала, а відповідач отримав від останньої аванс в рахунок укладення договору купівлі-продажу вказаної вище квартири у розмірі 10450,00 доларів США з наданим правом позивачці проживати у вказаній квартирі до моменту укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири. Згідно копії акта про проживання від 21 листопада 2021 року, позивачка та [PERSON] проживали у вказаній квартирі з 21 березня 2021 року. У свою чергу згідно копії відомостей з ЄР заборон відчуження об`єтів нерухомого майна та з ДР іпотек, щодо вказаної квартири встановлено заборону на її відчуження від 04 грудня 2007 року на підставі договору іпотеки між АКІБ "Укрсиббанк" (іпотекодержатель) та відповідача (іпотекодавця) зі строком виконання до 04 грудня 2028 року. Отже, суд приходить до всновку, що позивачкою з метою укладення в майбутньому договору купівлі-продажу вказаної вище квартири було передано відповідачу кошти у розмірі 10450,00 доларів США. Відповідно правовій позиції Верховного Суду, зазначеного у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, договір позики вважається укладеним у момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, згідно з якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Судом встановлено, що відповідачем не повідомлено позивача про наявність встановлених обтяжень щодо вказаної квартири у вигляді наявного договору іпотеки, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача як потенційного покупця вказаної квартири. Положеннями статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, оскільки судом встановлено факт сплати позивачкою відповідачу суми авансу у розмірі 10450,00 доларів США в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу вказаної квартири, проте на момент вчинення останнього виявлено наявні заборони щодо відчуження вказаного нерухомого майна, правова підстава для передачі вказаних коштів відпала. Судом також встановлено, що зазначена сума коштів, яка була передана за розпискою відповідачу, останнім прозивачці станом на дату розгляду справи досі не повернута, у зв`язку із чим відповідач є таким, що набув вказані кошти за рахунок позивачки без достатньої правової підстави. Отже, суд, беручи до уваги зазначені по справі обставини, досліджені на їх підтвердження докази, зважаючи на викладені норми чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Станом на 06.12.2022 офіційний курс НБУ становить 36,5686 грн за 1 доллар США. Таким чином 10450 доларів США по курсу НБУ становить 382141,87 грн. Враховуючи те, що позивачкою були передані відповідачу кошти згідно розписки в долларах США, суд вважає її вимоги про стягнення коштів в долларах США законними та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка також просила стягнути з відповідача на її користь підтверджені відповідними документами витрати, понесені за надання правової допомоги, у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачкою надано суду розрахункову квитанцію про сплату нею 8000,00 грн за надану правову допомогу. Отже, у зв`язку із зазначеним, беручи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути вказані кошти з відповідача на користь позивачки. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягає стягенню сплачений судовий збір у розмірі 3906,89 грн.

Outcome: approved