Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Між позивачем і відповідачем 10.07.2020 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно транспортного засобу ВАЗ 21061,\~д.н.з.\~ [NUMBER] . 25 лютого 2021 року о 16:45 год. в м. Кривий Ріг, вул. Салютна, ЕО 17, сталася дорожньо-транспортна\~пригода за участі автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] .\~Судом винним\~у вчиненні\~дорожньо-транспортної\~пригоди визнано [PERSON] . На підставі заяви потерпілого про страхове відшкодування позивачем було виплачено йому 40570,10 грн. з врахуванням додаткових витрат на евакуацію у розмірі 1600,00 грн. та безумовної франшизи у сумі 2000,00 грн. Після направлення відповідачу письмової претензії він повернув позивачу 3500,00 грн., більше дій по поверненню коштів не вживав, тому позивач просить стягнути з нього різницю суми, що залишилася невідшкодованою у розмірі 37070,10 грн., яку відповідач, як особа, яка винна у ДТП, має відшкодувати страховій компанії. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. Процесуальні дії у справі. 13.10.2022 позовна заява надійшла до суду. 03.11.2022 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 04.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. 10.07.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АР/4684211, відносно автомобіля ВАЗ 21061,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~стром дії\~з 12.07.2020\~до 11.07.2021 /а.с.8/. Сторонами вказаного договору було погоджено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130000 грн., та розмір франшизи 2000 грн. 25.02.2021 року транспортний засіб ВАЗ 21061, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, здійснив ДТП, внаслідок якого отримав механічні пошкодження автомобіль автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2021року по справі №213/723/21 (пр.3/213/325/21) винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, визнано [PERSON] /а.с.10/. 30.03.2021 року водій [PERSON] звернувся до Страхової компанії «АРКС» із заявою про страхове відшкодування, за договором страхування, полісом № АР/4684211, укладеним із страхувальником [PERSON] /а.с.13/. Згідно з Чеком № 2502 від 25.02.2021 послуги ФОП [PERSON] , за технічну допомогу та транспортування евакуатором автомобіля «Chevrolet\~Aveo»,\~номерний знак\~ [NUMBER] , становлять 1600,00 грн. /а.с.14/. Відповідно до\~висновку судового\~експерта №\~1.102.21.0001688\~від 17.03.2011\~року,\~вартість відновлювального\~ремонту пошкодженого\~транспортного засобу\~склала 53114,11\~грн., сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Chevrolet\~Aveo»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~в цінах\~на дату\~05.03.2021\~року складає\~41779,70\~грн.\~ /а.с.15-24/. Платіжним дорученням № 768551 від 07.04.2021 року вказану сума АТ «СК «АРКС» перерахувало на рахунок [PERSON] , тобто здійснило страхове відшкодування /а.с.31/. 30.07.2021 за вих. № СУ/009243/4 страховою компанією «АРКС» на адресу відповідача була надіслано претензією про регресні вимоги, якою повідомлено про необхідність сплатити протягом семі днів з дня отримання цієї претензії на рахунок АТ «СК «АРКС» суму 40570,10 грн., сплачену потерпілому у ДТП відповідно до умов Договору страхування від 10.07.2020 року /а.с.32/. Платіжними дорученнями від 18.09.2021 та 26.11.2021 [PERSON] повернуто на рахунок АТ «СК «АРКС» 1500,00 грн. і 2000,00 грн., тобто всього 3500 грн. Інша сума, тобто 37070,10 грн. відповідачем не відшкодована. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам\~відповідають правовідносини,\~які виникають\~з права\~ особи,\~якою сплачено\~страхові виплати\~за завдану\~шкоду,\~звернутися до\~особи,\~яка визнана\~винною у\~заподіянні такої\~шкоди,\~з позовом\~про відшкодування збитків в порядку регресу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є така сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових плат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Нормою п.36.2 Закону передбачено, що у випадку, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума , що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Згідно приписів п.38.1.1. ст.38 вищевказаного Закону, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Нормами ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Пленум ВССУ в п.4 Постанови від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначив наступне: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом частини шостої цієї статті, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Висновок суду. Оскільки обставини ДТП, внаслідок якого було заподіяно збитки власнику автомобіля Chevrolet\~Aveo»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] , що був учасником ДТП, а також наявність вини відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП, встановлені судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~вони не підлягають доказуванню. Позивач (який\~є страховиком\~відповідача)\~виконав свої\~зобов`язання\~за договором\~добровільного страхування\~і відповідно\~до умов,\~визначених у\~ньому,\~здійснив відшкодування\~потерпілому завданих\~збитків у\~повному обсязі,\~у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди. Такий правовий висновок підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним судом України в постанові № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 року, згідно з якою страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Оскільки відповідач добровільно не повернув позивачу всю суму, сплачену останнім на відшкодування завданої в ДТП шкоди, то саме відповідач, який несе відповідальність за нанесену шкоду, зобов`язаний сплатити різницю, що залишилася несплаченою після часткового повернення страхового відшкодування, у розмірі 37070,10 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved