Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона і відповідач перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . У 2011 році шлюб розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №100 від 08.07.2011 року. З часу розірвання шлюбу син [PERSON] постійно проживає з нею. Враховую те, що відповідач не проживає із нею та сином, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у червні 2014 року вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2014 року по справі №367/3461/14-ц з [PERSON] на користь неї, [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.06.2014 року і до повноліття дитини. Рішення є чинним. Відповідачем не оспорювалось. Впродовж останніх шести років відповідач не надає допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим у позивачки склалося скрутне матеріальне становище. Через відсутність участі відповідача у матеріальному утриманні сина, не виконання рішення Іранського міського суду Київської області від 03.07.2014 року по справі №367/3461/М-ц по сплаті аліментів, вона не має можливості самостійно забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї та забезпечувати належний фізичний та духовний розвиток дитини. За ці роки дитина хворіла, відпочивала, навчалась, відвідувала додаткові гуртки і секції, що потребувала значних матеріальних витрат, участь в яких відповідач не брав. На примусове виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2014 року по справі №367/3461 /14-ц Макарівським РВДВС ЦМРУМЮ в місті Києві відкрито виконавче провадження №48641727. Станом на 01.04.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 63 000.00 гривень. Враховуючи, шо відповідач умисно та систематично не виконує рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2014 року по справі №367/3461/14-ц, яким з нього стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000.00 гривень, позивачка вважає за необхідне з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини змінити спосіб стягнення аліментів на утримання [PERSON] шляхом стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON] просить: змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , встановлений рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03.07.2014 року у справі №367/3461/14-ц в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000.00 гривень, та стягнути на її, [PERSON] користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином [PERSON] . Згідно ухвали суду від 01.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] копію ухвали суду від 01.09.2021 року отримала про те, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0820200810233. Поштовий конверт з копіями ухвали суду від 01.09.2021 року, позовом з додатками на ім`я відповідача [PERSON] повернувся з відміткою працівника пошти про те, що адресат за вказаною адресою відсутній. Надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Такий висновок КЦС ВС зроблено у рішенні (постанові) від 11.05.2021 року у справі 216/3765/16-ц. Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву. Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 20.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно заочному рішенню Ірпінського районного суду Київської області від 03.07.2014 року по справі №367/3461/14-ц з [PERSON] та користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , стягнуті аліменти у розмірі 1000.00 гривень, (а.с.17). Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №367/3461/14-ц від 23.06.2025 року, який видано Ірпінським районним судом Київської області, складеним головним держвиконавцем Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Павліашвілі К., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.04.2020 року становить 63000.00 гривень (а.с.19). При вирішенні спору про збільшення розміру аліментів на утримання дитини шляхом зміни способу їхнього стягнення суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції викладену у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі за №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно із вимогами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Європейській суд з прав людини зауважує, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна із сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, №14448/88 параграф №№, ЄСПЛ від 27.10.1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.10.2018 року по справі №521/6687/17. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачкою не доведено проживання дитини з одержувачем аліментів та понесення витрат на утримання дитини, а доведення суми відповідних витрат є вкрай важливим, якщо одержувач аліментів бажає змінити спосіб стягнення аліментів, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed