Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

21.10.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофібуд», державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорова Ірина Григорівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Патронажна служба Джерело Життя», про скасування рішень державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій позивач просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни від 13 квітня 2021 року під номером 57599340 про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м, та земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни від 24 грудня 2020 року під номером 55936278 про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв, м., та земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни від 31 серпня 2020 року під номером 53827612 про державну реєстрацію за права власності на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв, м., та земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофібуд» (код ЄДРПОУ: 44233086) об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв, м., та земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №278473809 від 06.10.2021р., 15 березня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. було внесено відомості щодо іпотечного обтяження житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м., та земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Підставою реєстрації такого обтяження став іпотечний договір №153 від 15.03.2018р., укладений між ПАТ «Банк Восток» та [PERSON] 22.05.2019р. на підставі Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №903 від 22.05.2019р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В, було внесено зміни про іпотекодержателя за іпотечним договором №153 від 15.03.2018р., а саме замінено ПАТ «Банк Восток» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». 02.08.2019 о 14:34:51 год. право власності на вищевказані об`єкти було зареєстровано за Позивачем на підставі вимоги, серія та номер: 135/0619, виданої 22.05.2019, видавник: ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП»; договору про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 30, виданий 10.01.2019, видавник: ПН ОМНО Гашова В.В.; іпотечного договору, серія та номер: 153, виданий 15.03.2018, видавник: ПН ОМНО Гашова В.В.; звіту про вартість майна серія та номер: А827-191806-026, виданий 18.06.2019 видавник: ТОВ «ІНЕО»; доказів повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48095070 від 05.08.2019, [PERSON] , Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», Одеська область). 16 вересня 2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» стало відомо, що державним реєстратором Вальваковим Дмитром Гаріальдовичем (Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації», Одеська область) 05.08.2019 о 18:33:34 год. зареєстровано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48101699 від 05.08.2019, [PERSON] , Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації», Одеська область) та о 18:38:34 год. - на земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:33:019:0038 площею 0,1311 га (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48101747 від 05.08.2019, Вальваков Дмитро Гаріальдович, Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації», Одеська область), які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Тимірязєва, буд. 34. З метою захисту свого права власності, у жовтні 2019 року ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» звернулось до Київського районного суду м.Одеси з позовом Державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.06.2020 року у справі №947/24498/19 позовну заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» до державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, [PERSON] про визнання противоправними та скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича від 05.08.2019 року, індексний номер: 48101699, про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., житловою площею 220,4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича від 05.08.2019 року, індексний номер: 48101747 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . У задоволенні позовної заяви про\~\~скасування записів № 32691484, № 32691539 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., житловою площею 220, 4 кв.м.,\~\~на земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» про скасування записів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., житловою площею 220,4 кв.м., та на земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , відмовлено повністю. 26.07.2020 року дане рішення Київського районного суду м.Одеси набрало законної сили та єдиним законним власником житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м., та земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] стало ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп». Не погоджуючись з рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.06.2020р. по справі №947/24498/19, 10.08.2020 року представник [PERSON] \~адвокат Голотова Маріанна Миколаївна звернулась до суду з відповідною апеляційною скаргою.\~ Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року було відкрито апеляційне провадження у справі №947/24498/19. Постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022р. апеляційну скаргу представника [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси залишено без змін. Однак, не зважаючи на вищевказані встановлені обставини та рішення судів, як стверджує позивач, він дізнався, що після ухвалення Київським районним судом м.Одеси рішення від 26.06.2020 року у справі №947/24498/19, поки воно не набрало законної сили, [PERSON] було укладено ряд угод, на підставі яких винесені спірні рішення державного реєстратора та здійснено перехід права власності на спірне нерухоме майно з [PERSON] на користь [PERSON] , потім на [PERSON] , та ТОВ «Бізнеспрофібуд». Позивач стверджує, що оскільки реєстрація права власності за [PERSON] на спірне нерухоме майно було незаконною, а єдиним власником цього майна є позивач, подальші перереєстрації права власності на це майно з [PERSON] є також незаконними та протиправними, що зумовили звернення позивача до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.11.2021 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» була прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Також, до подання до суду вказаної позовної заяви, 08.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» звернулось до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання цієї позовної заяви. За наслідком розгляду заяви, 11.10.2021 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про забезпечення позову до подання до суду позовної заяви задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову, а саме: - накладено арешт на житловий будинок, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106794051101; - накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1311 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102154451101; - встановлено заборону суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, а також іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі щодо відчуження та реєстрації права власності нерухомим майном: житловим будинком, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106794051101, та земельною ділянкою, площею 0,1311 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102154451101. В решті вимог заяву Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Укрфінанс Груп» про забезпечення позову до подання до суду позовної заяви залишено без задоволення. Судом одночасно\~в\~ухвалі\~суду від\~11.10.2021\~року було\~роз`яснено\~заявникові,\~що\~у\~відповідності до\~ч.4\~ст.\~152\~ЦПК\~України,\~у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Судом в ухвалі судді від 08.11.2021 року про відкриття провадження по справі було надано оцінку, що позивачем цю позовну заяву було подано в межах десятиденного терміну з дня постановлення ухвали суду про забезпечення позову, за наслідком чого відсутні підстави для скасування заходів вжитих ухвалою суду від 11.10.2021 року. 06.12.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на необґрунтованість вимог та відповідності рішень про державну реєстрацію їх обтяжень, прийнятих нею, усім вимогам законодавства та положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тієї ж дати - 06.12.2021 року, на електронну скриньку суду надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про витребування доказів, а саме з Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірених копій матеріалів реєстраційних справ, які містяться в паперовому та електронному вигляді, стосовно спірних об`єктів нерухомого майна. За наслідком розгляду вказаного клопотання, 06.12.2021 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою клопотання представника позивача задоволено частково. Витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи (що містяться в паперовому та електронному вигляді) щодо об`єктів нерухомого майна: - за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 106794051101 житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна 102154451101 земельної ділянки, площею 0,1311 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110136900:33:019:0038. 18.01.2022 року до суду надійшла заява від державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни про розгляд справи за її відсутності. У підготовчому судовому засіданні 19.01.2022 року представником відповідача ТОВ «Бізнеспрофібуд» були надані письмові пояснення по справі, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням на невірно обраний позивачем спосіб захисту, стверджуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» не було ніколи належним і законним власником спірного майна, реєстрація права на яке за позивачем було хибним і є предметом злочину, за наслідком чого позбавлено права на спосіб захисту своїх прав через віндикаційний позов. 19.01.2022 року до суду надійшли від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради витребувані судом докази на виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 06.12.2021 року. 05.09.2022 року судом без видалення до нарадчої кімнати було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судові засідання призначені на 13.10.2022 року та 14.11.2022 року відповідачі та третя особа не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У судове засідання призначене на 08.12.2022 року з`явились: - представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» Приймачук Сергій Іванович, який підтримав заявлені вимоги та просив суд позов задовольнити в повному обсязі; - представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД» - Трифонов Ернесто Геннадійович, який заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Інші учасники по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, крім державного реєстратора Тодорової І.Г., від якої в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. Також, як вбачається, приймаючи ведений в Україні воєнний стан, відповідачами не використано альтернативну можливість прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у відповідності до положень ст. 212 ЦПК України, що свідчить про нехтування стороною відповідачів обов`язками і правами передбаченими ч.3 ст.43 ЦПК України . Суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З аналізу норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. Наведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі. Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07.07.1989). Виходячи із дії принципу процесуальної економії (пункти 71, 82 постанови ВП ВС від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц; п. 94 від 6 квітня 2021 року у справі №910/10011/19), суд враховує, що під час війни він має бути задіяний у повному обсязі та реалізуватися в нормах про своєчасний, швидкий і правильний розгляд справи через раціональне використання учасниками процесу наданих законом процесуальних прав, без зловживання ними. Крім того, суд звертає увагу на те, що справа тривалий час знаходиться в провадженні Київського району суду міста Одеси, а саме з 08.11.2021 року, а відтак необґрунтовані відкладення судового засідання по справі можуть бути наслідком порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Приймаючи вищевикладене, суд визнає причину неявки сторони відповідачів та третьої особи у судове засідання призначене на 08.12.2022 року неповажною, та виходячи з норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, вимог пункту 11 частини 3\~статті 2 ЦПК України\~щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, враховуючи, що за час перебування справи в провадженні суду, судом було надано можливість усім учасникам процесу в повній мірі скористатись усіма права передбаченими ЦПК України, а у відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд вважає відсутніми підстави для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні передбачені\~ст. 223 ЦПК України, та дійшов до висновку про можливість проведення розгляду справи за наявною явкою сторін по справі, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про скасування рішень державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння, підлягаючим частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду в рамках цивільної справи № 520/3675/18, які є чинними на теперішній час на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічовою Н.А., [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102154451101 на якій розташовані житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що складаються в цілому з: в цілому з: літ. «Н» - житлового буди\-нку, загальною площею 430,7 м2, житловою площею 220,4 м2; літ. «О» - котельної: літ. «Р» - га\-ражу; літ. «С» - будинку охорони; літ. «Т» - вольєру; літ. «У» - бесідки; літ. «П» - басейну; І - вимо\-щення; № 1-4- огорожі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106794051101, та які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2017 року по цивільної справі № 522/2881/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно відповідача на виконання умов договору займу (розписки) від 07.04.2016 року, було визнано право власності за [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102154451101 а також житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106794051101, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . У рішенні суду зазначено, що відповідач згідно наданих письмових пояснень визнає факт наявності заборгованості у розмірі 1 400 000 дол. США та не заперечує проти переходу права власності на його нерухоме майно у вигляді земельної ділянки та житлового будинку із надвірними спорудами, а також просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 22.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Саганович О.Ю. [PERSON] продав, а [PERSON] придбав у власність житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106794051101, який розташований на земельній ділянці, площею 0,1311 га. В той же день 22.12.2017 року, шляхом укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Саганович О.Ю., [PERSON] продав [PERSON] і земельну ділянку площею 0,1311 га., кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102154451101., розташовану на [ADDRESS] . На підставі зазначених договорів приватним нотаріусом Саганович О.Ю. 22.12.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 430,7 кв.м, та земельну ділянку розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Для забезпечення кредитного договору № ОК 2018-01157 від 15.03.2018 року, а також додаткових угод до нього 15.03.2018 року [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «Банк Восток» житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями та земельну ділянку, площею 01311 га., які розташовані на [ADDRESS] . На підставі даного договору, посвідченого приватним нотаріусом Гашевою В.В. було вчинено заборона відчуження даного іпотечного майна. Разом з тим, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2017 року в справі № 522/2881/17 було скасовано постановою апеляційного суду від 06.09.2018 року, а справа направлена за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Як вбачається з інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.09.2020 рішенням Київського районного суду м. Одеси в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно було відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили та в подальшому не оскаржувалось. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 р., яке залишено без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 24.07.2019р., було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та ПАТ «Банк Восток». Витребувано на користь [PERSON] житловий будинок, загальною площею 430, 7 кв.м., та земельну ділянку розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, розташовані за адресою: [ADDRESS] , з володіння [PERSON] , скасовано запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 430,7 кв.м., та земельну ділянку, розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; Визнано недійсним договір іпотеки від 15 березня 2018 року № 153, що укладений між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством «Банк Восток», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., щодо передачі в іпотеку житлового будинку, загальною площею 430,7 м2, за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, за адресою: [ADDRESS] . 22.05.2019 між ПАТ «Банк Восток» та\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений договір відступлення права вимоги за кредитним договором\~№ ОК2018-01157 від 15.03.2018 року\~та договором іпотеки, укладеним на забезпечення його виконання, тобто до набранням законної сили рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2018 р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 24.07.2019р. 02.08.2019 о 14:34:51, Державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м., житлова площа 220,4, за адресою: [ADDRESS] . Також 02.08.2019 о 14:37:53 Державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на земельну ділянку, кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на підставі вимоги, серія та номер: 135/0619, виданий 22.05.2019, видавник: ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП»; договору про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 30, виданий 10.01.2019, видавник: ПН ОМНО Гашова В.В.; іпотечного договору, серія та номер: 153, виданий 15.03.2018, видавник: ПН ОМНО Гашова В.В.; звіту про вартість майна серія та номер: А827-191806-026, виданий 18.06.2019 видавник: ТОВ «ІНЕО»; доказів повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП». Вказані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 176310373 сформованого 05.08.2019 року та індексний номер 176311425, сформований 05.08.2019 року. 05.08.2019 року о 16:33:20 державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м., житлова площа 220,4 за адресою: [ADDRESS] . Також 05.08.2019 року о 16:37:39 державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] стали: постанова, серія та номер 22-ц/813/4047/19, виданий 24.07.2019, видавник: Одеський апеляційний суд; рішення суду, серія та номер 520/3675/18, виданий 21.12.2018, видавник Київський районний суд м. Одеси. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №183684195, що сформована 04.10.2019 року. Отже,\~з наведеного вбачається, що право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» 02.08.2019, а за [PERSON] 05.08.2019. У жовтні 2019 року ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» звернулось до суду з позовом до Державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які слугували підставою для реєстрації 05.08.2019 року права власності на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 430,7 кв.м., та земельну ділянку розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, розташовані за адресою: [ADDRESS] (справа №947/24498/19). В рамках цієї справи, [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» та державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, в якій просить суд скасувати запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями за адресою [ADDRESS] , за ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп»; скасувати запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майназемельну ділянку з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038 за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп». За наслідком розгляду цивільної справи №947/24498/19, Київським районним судом міста Одеси 26.06.2020 року ухвалено рішення, яким позовну заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» до державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича, [PERSON] про визнання противоправними та скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича від 05.08.2019 року, індексний номер: 48101699, про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., житловою площею 220, 4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальвакова Дмитра Гаріальдовича від 05.08.2019 року, індексний номер: 48101747 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . У задоволенні позовної заяви про скасування записів № 32691484, № 32691539 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., житловою площею 220, 4 кв.м., на земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] - відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» про скасування записів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., житловою площею 220, 4 кв.м., та на земельну ділянку, площею 0,1311 га., кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , - відмовлено повністю. Київським районним судом міста Одеси у вказаному рішенні здійснені наступні висновки. Станом на дату проведення державної реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку за [PERSON] , власником нерухомого майна було зареєстровано ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», позивач за первісним позовом. Оскільки рішення судів не містять будь-яких висновків про необхідність скасування, зміни або припинення записів в Державному реєстрі речових прав стосовно речових прав ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» на домоволодіння та земельну ділянку, в тому числі й про витребування нерухомого майна з володіння ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», суд дійшов висновку, що ці судові рішення не є рішеннями щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп», а тому, не могли бути використані, як підстава для вчинення реєстраційних дій зі скасування записів про речові права позивача та реєстрацію права власності відповідача [PERSON] , оскільки зумовлювало існування суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, що, в силу приписів закону, є неприпустимим. Таким чином, суд дійшов висновку, що державний реєстратор Вальваков Д.Г. зобов`язаний був відмовити в проведені державної реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку за [PERSON] , оскільки, на час прийняття державним реєстратором рішень, у державному реєстрі були наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, а подані рішення судів не давали змогу державному реєстраторові встановити припинення речових прав ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп». Таким чином, суд дійшов висновку, що державний реєстратор Вальваков Д.Г. після прийняття заяви на проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] , зобов`язаний був зупинити проведення таких реєстраційних дій та повідомити останнього про зупинення та підстави зупинення, проте, в порушення Закону, цього не зробив та прийняв рішення про державну реєстрацію. Таким чином, судом встановлено, що державним реєстратором Вальваковим Д.Г. під час проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку за [PERSON] , порушено вимоги п. 1, 2 ч.3 статті 10, п. 5 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Рішення Київського районного суду міста Одеси від 26.06.2020 року залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 року по справі №947/24498/19, а відтак набрала законної сили 02.06.2022 року. Відповідно до частини другої\~статті 82 ЦПК України,\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалисяі встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін,\~виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року\~у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21). Вище встановлені судом обставини та висновки є встановленими рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.06.2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 року по справі №947/24498/19, а відтак в силу преюдиції обставини встановлені стосовно набуття ТОВ Фінансова компанія «Урфінансгруп» права власності на спірне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 430,7 кв.м., та земельну ділянку розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, розташовані за адресою: [ADDRESS] , та протиправність проведеної 05.08.2019 року державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] , додатковому доказуванню в цій справі не підлягають, приймаючи, що сторонами в цій справі вищевстановлені судовими рішеннями обставини, не спростовувались. Також, судом встановлено, що в подальшому після реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно: житлового будинку, загальною площею 430,7 кв.м., та земельної ділянки, розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі спірних та в подальшому скасованих рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.08.2019 року, відбулись перереєстрації права власності на вказане майно, а саме: 1. 31.08.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною на підставі договорів купівлі-продажу від 31.08.2020 року, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, зареєстрованих в реєстрі за №1733, №1734, було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53827612 від 31.08.2020 року, на підставі якого: - за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером - 106794051101, а саме: 8/10 часток житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 37963875; - за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: 8/10 часток земельної ділянки, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташованої за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 37964057; - за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: 1/10 частку земельної ділянки, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташованої за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 37964058; - за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 106794051101, а саме: 1/10 частку житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 37963877; 2. 24.12.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною на підставі договорів купівлі-продажу від 24.12.2020 року, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, зареєстрованих в реєстрі за №3438, №3439, було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55936278 від 24.12.2020 року, на підставі якого: - за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 106794051101, а саме: 1/10 частку житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 39922387; - за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: 1/10 частку земельної ділянки, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташованої за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 39922395; 3. 13.04.2021 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною на підставі: акту прийому передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 07.04.2021 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД», [PERSON] , [PERSON] ; рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД», серія та номер:3, виданий 07.04.2021 року, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД», було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57599340 від 13.04.2021 року, на підставі якого: - за Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД» (код ЄДРПОУ 44233086) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 106794051101, а саме: житловий будинок, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності: 41456036; - за Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД» (код ЄДРПОУ 44233086) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: земельну ділянку, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташовану за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 41454268. Отже, на підставі вищевикладеного вбачається, що [PERSON] зареєструвавши за собою право власності на підставі вищевказаних спірних та в подальшому скасованих рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.08.2019 року, здійснив укладення низки правочинів спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна: житлового будинку, загальною площею 430,7 кв.м., та земельної ділянки, розміром 0,1311 га, кадастровий номер: 5110136900:33:019:0038, розташовані за адресою: [ADDRESS] , за наслідком чого майно було перереєстровано на користь відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , а в подальшому на користь ТОВ «БІЗНЕСПРОФІБУД». Також судом встановлено, що відчуження [PERSON] спірного майна та вищевказані перереєстрації права власності на нього, відбулись після ухвалення Київським районним судом міста Одеси рішення суду від 26.06.2020 року по справі №947/24498/19, залишеним в подальшому без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 року, та наданні судом оцінки рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.08.2019 року, як протиправним, на підставі яким саме за [PERSON] було зареєстроване вищевказане спірне майно. Також судом додатково встановлено, що станом на момент винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: №53827612 від 31.08.2020 року діяло обтяження у виді арешту: за реєстраційним №25744097 від 10.04.2018 року на підставі ухвали суду від 06.04.2018 року по справі №520/3675/18 щодо нерухомого майна стосовно об`єкту нерухомого майна за №106794051101; та за реєстраційним номером №25744567 від 10.04.2018 року на підставі ухвали суду від 06.04.2018 року по справі №520/3675/18 щодо нерухомого майна стосовно об`єкту нерухомого майна за №102154451101. Зазначені обтяження були припинені лише 24.12.2020 року (а.с.47,65, І том). За наслідком викладеного, вбачається, що перереєстрація спірного майна з [PERSON] на [PERSON] та [PERSON] відбулась протиправно. Крім того, відповідно до ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав. Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав. Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти календарних днів, не подано судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Про відновлення реєстраційних дій (крім відновлення реєстраційних дій на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій) державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій після прийняття рішення про відновлення реєстраційних дій загальний строк розгляду відповідних заяв продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Також з відомостей бази даних про реєстрацію заяв та запитів реєстру речових прав (а.с.7-9, том ІІ) судом встановлено, що в державному реєстрі речових прав були наявні зареєстровані заяви власника нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, а саме: 31.07.2019 року за № 35242335; 06.08.2019 за №35332888; 06.08.2019 року за №35333100. Отже, приймаючи вищевикладене, висновки Київського районного суду міста Одеси викладені у рішенні від 26.06.2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 року, по справі №947/24498/19, які мають преюдиційне значення в цій справі, наявний факт, що державним реєстратором Вальваковим Д.Г. під час проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку за [PERSON] , було порушено вимоги п. 1, 2 ч.3 статті 10, п. 5 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та були наявні підстави для зупинення проведення державної реєстрації прав за [PERSON] , суд приходить до висновку, що подальші рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: №53827612 від 31.08.2020 року; №55936278 від 24.12.2020 року; №57599340 від 13.04.2021 року, на підставі яких спірне майно вибуло з власності [PERSON] , є також протиправними, а державними реєстраторами під час їх винесення не було дотримано вимог п. 1, 2 ч.3 статті 10, п. 5 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, які мали місце станом на час проведення державної реєстрації [PERSON] , не змінились, та продовжили тривати у часі, станом на момент винесення оспорюваних в цій справі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: №53827612 від 31.08.2020 року; №55936278 від 24.12.2020 року; №57599340 від 13.04.2021 року. Стосовно доводів відповідача ТОВ «Бізнеспрофібуд» про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» не було ніколи належним і законним власником спірного майна, реєстрація права на яке за позивачем було хибним і є предметом злочину, права останнього не порушені, судом не приймаються, як недоведені, виходячи з наступного. Як було вище зазначено,\~22.12.2017 року, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав у власність спірний житловий будинок [ADDRESS] і земельну ділянку площею 0,1311 га. Для забезпечення кредитного договору № ОК2018-01157 від 15.03.2018 року, а також додаткових угод до нього 15.03.2018 року [PERSON] передав вказане майно в іпотеку ПАТ «Банк Восток». 22.05.2019 між ПАТ «Банк Восток» та\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений договір відступлення права вимоги за кредитним договором\~№ ОК2018-01157 від 15.03.2018 року\~та договором іпотеки, укладеним на забезпечення його виконання\~. 02.08.2019 о 14:34:51, Державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м., житлова площа 220,4, за адресою: [ADDRESS] . Також 02.08.2019 о 14:37:53 Державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на земельну ділянку, кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на підставі вимоги, серія та номер: 135/0619, виданий 22.05.2019, видавник: ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП»; договору про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 30, виданий 10.01.2019, видавник: ПН ОМНО Гашова В.В.; іпотечного договору, серія та номер: 153, виданий 15.03.2018, видавник: ПН ОМНО Гашова В.В.; звіту про вартість майна серія та номер: А827-191806-026, виданий 18.06.2019 видавник: ТОВ «ІНЕО»; доказів повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП». Вказані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 176310373 сформованого 05.08.2019 року та індексний номер 176311425, сформований 05.08.2019 року. Отже,\~з наведеного вбачається, що право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» 02.08.2019, тобто раніше ніж за [PERSON] - 05.08.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За положеннями статті 37 вказаного Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки є одним із передбачених законом способів набуття права власності. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» набуло права власності на спірне нерухоме майно в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки. Матеріали справи не містять доказів скасування у встановленому законом порядку підстав набуття позивачем права власності на нерухоме майно, що є предметом спору, а відтак відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не доведено належними доказами викладені заперечення проти задоволення позову. Крім того, посилання відповідачів на те, що [PERSON] є належним власником спірного майна, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2018 року та постановою Одеського апеляційного суду від 24.07.2019 року по справі №520/3675/18, судом не приймається, оскільки\~ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» не було залучено до участі в цій справі\~№520/3675/18, рішення судів не містять будь-яких висновків про необхідність скасування, зміни або припинення записів в Державному реєстрі речових прав стосовно речових прав ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» на домоволодіння та земельну ділянку, в тому числі й про витребування нерухомого майна з володіння ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп». Також матеріали справи не містять доказів, що відповідачі в подальшому звертались з будь-якими позовами та вимогами спрямованими на скасування права власності ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінанс Груп» на спірне нерухоме майно, крім вчинення дій з неодноразової перереєстрації права власності на це майно. Зазначені висновки суду узгоджуються з встановленими обставинами постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 року по справі №947/24498/19, висновки якої мають преюдиційне значення в цій справі. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач набув право власності на нерухоме майно 02.08.2021р., а набуте право власності позивача не скасоване у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ТОВ «Бізнеспрофібуд» на це нерухоме майно, порушує права позивача як власника майна, яке підлягає судовому захисту. Одночасно судом приймається правова позиція Верховного Суду викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 року по справі № 915/572/17 відповідно до якої, навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Стаття 55 Конституції України закріплює, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У відповідності до положень\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також даною статтею встановлено способи захисту порушеного права, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За правилами, встановленими\~ст. 20 ЦК України\~право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Такої ж позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17. Засіб захисту, що вимагається\~законом\~або договором, повинен бути ефективним як у\~законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02, § 75)). Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини\~Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004\~у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Звідси ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. Приймаючи доведеність позовних позивач позивача за змістом позовних вимог та наявності порушеного права, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати: - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53827612 від 31.08.2020 року, винесене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, як державним реєстратором, на підставі якого: за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером - 106794051101, а саме: 8/10 часток житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: 8/10 часток земельної ділянки, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: 1/10 частку земельної ділянки, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 106794051101, а саме: 1/10 частку житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55936278 від 24.12.2020 року, винесене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, як державним реєстратором, на підставі якого: за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 106794051101, а саме: 1/10 частку житлового будинку, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: 1/10 частку земельної ділянки, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57599340 від 13.04.2021 року, винесене державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною, на підставі якого: за Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД» (код ЄДРПОУ 44233086) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 106794051101, а саме: житловий будинок, з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; за Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД» (код ЄДРПОУ 44233086) проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 102154451101, а саме: земельну ділянку, площею 0,1311 га, з кадастровим номером 5110136900:33:019:0038, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Одночасно задовольняючи позов в цій частині, судом враховується, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна.\~Належним відповідачем\~у\~такому спорі\~є\~особа,\~речове право\~на майно\~якої оспорюється\~та\~щодо якої\~здійснено запис\~у Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно (далі Державний реєстр прав).\~Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору. Приймаючи викладене, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» в частині вимог до [PERSON] , державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень слід відмовити. Щодо одночасної вимоги позивача про витребування спірного майна з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСПРОФІБУД», суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться усі випадки, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесеннні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 навела правовий висновок відповідно до якого, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Суд зазначає, що захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном, якщо для цього існують підстави, передбачені ст.388 ЦК, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Для витребування майна з чужого незаконного володіння, оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Саме такі правові висновки наведено у Постановах ВП ВС (від 21.11.2018р. у справі №674/31/15-ц; від 14 листопада 2018 року № 183/1617/16 та інші). Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право власності на спірне нерухоме майно 02.08.2021 року в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки. Після набуття позивачем права власності, ним не укладалось правочинів щодо відчуження даного нерухомого майна в тому числі й відповідачу. 05.08.2021 року, як вже встановлено судом, рішенням державного реєстратора КП «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. право власності на спірне нерухоме майно було протиправно зареєстроване за [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 року у справі №947/24498/19, яке залишено без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 року, рішення державного реєстратора від 05.08.2021р. про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] визнано протиправними та скасовано. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння ТОВ «Укрфінанс Групп» поза його волею. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав передбачених ст. 388 Цивільного кодексу України для витребування спірного нерухомого майна з власності ТОВ «Бізнеспрофібуд» на користь позивача. Крім того суд приймає до уваги, що перехід права власності до ТОВ «Бізнеспрофібуд» як останнього набувача, відбулось в результаті низки правочинів, які були здійснені після прийняття Київським районним судом м. Одеси рішення по справі №947/24498/19 та у період його оскарження, що на думку суду не може свідчити на користь добросовісності останнього. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). З огляду на викладене, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для припинення права власності у особи, в якої таке майно витребувано та реєстрації права власності за особою на користь якої таке майно витребувано, що є ефективним відновленням порушених прав особи за захистом яких така особа звернулась до суду. Таким чином позовні вимоги про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнеспрофібуд» на користь ТОВ «Укрфінанс Групп» нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, загальною площею 430,7 кв. м., та земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:33:019:0038, площею 0,1311 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом приймається, що задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004\~у справі № 1-33/2004. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документ, що стосуються прав\~\~ та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного, оцінивши та надавши оцінку усім зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, проаналізувавши усі обставини по справі, суд вважає, що порушені права позивача по справі підлягають обов`язковому захисту, позовні вимоги є частково обґрунтованими та відповідно підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява №33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Як вбачається, позивачем в цій справі понесені витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 47245,00 гривень, які складаються з: 1135,00 грн. - витрат з подання заяви про забезпечення позову; 6810,00 грн. - витрат з пред`явлення позову, що містить три вимоги немайнового характеру; 39300,00 грн. вимоги майнового характеру. Отже, судові витрати, пов`язані з розглядом справи і понесені позивачем, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, а саме: з відповідача [PERSON] в сумі 756,67 грн. (як частки з судового збору пред`явленого за забезпечення позову до шести відповідачів: 1135/6=189,17; як частки судового збору за однією вимогою немайнового характеру, яка пред`явлена до чотирьох відповідачів: 2270/4=567,50); з відповідача [PERSON] в сумі 1513,37 грн. (як частки з судового збору пред`явленого за забезпечення позову до шести відповідачів: 1135/6=189,17; як частки судового збору за однією вимогою немайнового характеру, яка пред`явлена до чотирьох відповідачів: 2270/4=567,50; як частки судового збору за другою вимогою немайнового характеру, яка пред`явлена до трьох відповідачів: 2270/3=756,70); з відповідача ТОВ «БІЗНЕСПРОФІБУД»в сумі 40245,87 грн. (як частки з судового збору пред`явленого за забезпечення позову до шести відповідачів: 1135/6=189,17; як частки судового збору за однією вимогою немайнового характеру, яка пред`явлена до трьох відповідачів: 2270/3=756,70; як частки судового збору за однією вимогою майнового характеру, яка пред`явлена до одного відповідача: 39300,00 грн.). При вищевикладених обставинах та

Outcome: approved