Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Демидівської селищної ради, Дубенського району, Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] та [PERSON] про визнання поважною причиною пропуску ним встановленого законом процесуального строку на подання позову до суду, поновити пропущений строк та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 02.12.2003 , видане виконавчим комітетом Демидівської селищної ради. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його мама [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після смерті матері, позивач звернувся до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини, яка залишалась після її смерті. \~ \~ \~ \~Однак, нотаріусом після перевірки всіх документів, що були надані позивачем, останньому повідомлено, про те, що згідно договору дарування від 23.03.1996, посвідченого державним нотаріусом Млинівської державної нотаріальної контори Чуприною Е. А., та зареєстрованим у реєстрі № 545, позивач є власником Ѕ частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Тому, позивач нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері не подавав. \~ \~ \~ \~Після цього, позивач звернувся до КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" для виготовлення технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] . Позивач був впевнений та вважав, що власниками вказаного житлового будинку будуть він та його покійна мати [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після отримання технічного паспорта на будинок та виписки з інвентаризаційних матеріалів, позивачу стало відомо, що власником будинку є лише його покійна мати [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Демидівської селищної ради 02.12.2003 на підставі рішення виконавчого комітету Демидівської селищної ради від 14.11.2003 за № 167. \~ \~ \~ \~З яких причин виконавчим комітетом Демидівської селищної ради 02.12.2003 матері позивача видано свідоцтво про право власності на вказане майно, а саме на весь будинок йому невідомо, так як згідно договору дарування, позивач був і є власником Ѕ частини вказаного будинку. \~ \~ \~ \~Наявність свідоцтва про право власності на будинок його покійній матері порушує права та інтереси позивача, як дійсного власника спірного нерухомого майна, оскільки з 23.03.1996 року він є власником Ѕ частини будинку. \~ \~ \~ \~Позивач також вказав, що під час підготовки позовної заяви до суду йому стало відомо про те, що його рідна сестра [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Млинівського районнного нотаріального округу Феськової Н. П. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті їхньої матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зі слів сестри, позивачу стало відомо, що його мати за життя склала заповіт, в якому будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла його сестрі [PERSON] та її дочці [PERSON] . Таким чином права позивача, як дійсного власника спірного нерухомого майна вкотре порушуються, оскільки з 23.03.1996 він є власником Ѕ частини вказаного будинку. \~ \~ \~ \~Позивач в позовній заяві зазначив, що строк звернення до суду з даним позовом, він пропустив з поважних причин, оскільки дізнався про порушення свого права в травні 2022 року, коли отримав технічний паспорт на будинок та виписку з інвентаризаційних матеріалів. Тому змушений звертатись до суду з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Позивач суду пояснив, що є власником 1/2 частини будинку в [ADDRESS] . На іншу частину будинку претендує його рідна сестра та її дочка, відповідно до заповіту, який залишила його матір. Спору щодо права власності на будинок немає. Він власник частини будинку і не заперечує щоб іншу половину будинку успадкувала його сестра зі своєю дочкою згідно заповіту. Представник відповідача Демидівської селищної ради, Дубенського району, Рівненської області Кондратюк М. Л. позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Суду пояснила, що дійсно половина будинку належить відповідно до договору дарування позивачу. Його матері [PERSON] відповідно до рішення виконкому Демидівської селищної ради від 14.11.2003 року було надано дозвіл на оформлення права власності на 1/2 частину домоволодіння в [ADDRESS] . Яким чином вона оформила право власності на цілий будинок їй невідомо. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача, суду пояснила, що їй відомо, що її рідний брат [PERSON] є власником 1/2 частини будинку в [ADDRESS] відповідно до договору дарування укладеного їхньою матір`ю [PERSON] . За життя її матір [PERSON] склала заповіт, згідно якого другу частину будинку спадкує вона та її дочка [PERSON] . Вони обоє відкрили спадкову справу після смерті матері. Щодо права власності позивача на 1/2 частину будинку ніяких заперечень немають. Спору щодо спадщини у них немає. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача, суду пояснила, що позивач має право власності на 1/2 частину будинку в [ADDRESS] відповідно до договору дарування. Другу половину будинку вона разом з матір`ю [PERSON] спадкують відповідно до заповіту, складеного [PERSON] . Не заперечує щодо скасування спірного свідоцтва про право власності в частині, що належить позивачу. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи пресдтавником позивача [PERSON] адвокатом Махацьким Ю. М. було заявлено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. 22 листопада 2022 року судом було постановлено ухвалу про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Інших клопотань чи заяв сторони (їх представники) не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Щодо позовної вимоги про визнання поважною причиною пропуску позивачем [PERSON] встановленого законом процесуального строку на подання позову та поновлення пропущеного строку, суд встановив таке. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Нормою ч.5 ст. 267 ЦК України, передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В судовому засіданні встановлено, що позивачем з поважних причин пропущено процесуальний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки про порушення свого права, позивач дізнався в травні 2022 року, коли отримав технічних паспорт на будинок та виписку з інвентаризаційних матеріалів від 23.05.2022 /а.с. 13-18/. Тому пропущений строк звернення до суду підлягає поновленню. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Нормами статтею 316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 23 березня 1996, посвідченого державним нотаріусом Млинівської державної нотаріальної контори Чуприною Е. А., та зареєстрованим у реєстрі № 545, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар Ѕ будинку в с. Дубляни, Демидівського району, Рівненської області та складається в цілому з цегляного жилого будинку, жилою площею 52 кв. м, хлів, льох. /а. с. 11-12/. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який вступив в дію з 03.08.2004 встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Таким чином, договір дарування від 23.03.1996, відповідно до ст. 243 ЦК України (1963 року) вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Згідно ст. 722 чинного ЦК України встановлено, що право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. В судовому засіданні досліджено виписку з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки, особовий рахунок [NUMBER] с. Дубляни, Рівненської області, згідно якої за головою домогосподарства [PERSON] , згідно договору дарування від 23.03.1996 рахується Ѕ будинку в с. Дубляни. Таким чином з досліджених вище документів, підтверджується те, що позивач [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] . Під час розгляду справи в суді досліджено свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2240051 від 10.12.2003. Згідно дослідженого свідоцтва та витягу вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] є [PERSON] . Підстава реєстрації: рішення виконавчого комітету Демидівської селищної ради № 167 від 14.11.2003. /а.с.19 -20/. Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , що по [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] є єдиним власником вказаного будинку з надвірними будівлями. /а. с. 13 -18/. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] /а. с. 9/. Таким чином зареєстроване за [PERSON] право власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] порушує право власності позивача на його майно, а саме на Ѕ частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. З архівної довідки № 11/0110 від 17.08.2022 вбачається, що [PERSON] надано на підставі рішення № 167 виконкому Демидівської селищної ради від 14.11.2003 дозвіл на оформлення права власності на Ѕ частину домоволодіння в [ADDRESS] . Отже порушене право позивача на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями підлягає захисту. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогою про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 02.12.2003, видане виконавчим комітетом Демидівської селищної ради. Дане свідоцтво було видане повністю на цілий будинок [PERSON] , яка померла [INFO] , в тому числі і на Ѕ частину, яка належала [PERSON] . Скасування свідоцтва про право власності в цілому буде порушувати права та законні інтереси спадкоємців на майно, яке відкрилось після смерті [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] . Тому позовні вимоги позивача в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно підлягають частковому задоволенню, а саме в частині скасування свідоцтва лише на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є позивач [PERSON] . У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст. ст. 256, 257, 261, 267, 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 261, 267, 316, 317, 319, 321,722 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial