Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

18 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з онукою. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] ; визначити способи участі [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення зустрічей з дитиною наступним чином: 1) щотижнево з 15.00 суботи по 11.00 неділі; 2) щороку протягом чотирьох тижнів під час літніх канікул, а саме з 01 липня по 15 липня та з 01 серпня по 15 серпня з правом виїзду за межі Києва; 3) щороку протягом одного тижня під час зимових канікул; 4) щороку в День народження дитини, на Новий рік, Різдво, Великдень, Свято Покрови - з 14.00 до 16.00, а також щорічно 29 січня - з 13.00 до 18.00; визначити місце передачі і повернення дитини [PERSON] за місцем проживання онука [PERSON] , [INFO] у квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що батьками дитини є його син [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син - [PERSON] , [INFO] . 03 лютого 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак, між батьками дитини був укладений договір про участь у виховані дитини, за умовами якого дитина залишилась проживати з матір`ю, а батько сплачує аліменти у розмірі 2500 доларів США. На даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , яка у свою чергу внаслідок неприязних стосунків до колишнього чоловіка [PERSON] , свідомо перешкоджає спілкуванню дідуся з онуком, у будь-який спосіб уникає можливості зустрічатися з дитиною, брати участь у її вихованні та розвитку. Через постійні перешкоди та неможливість спілкуватися з онуком, дідусь [PERSON] вимушений був звернутися до відповідача з письмовою, нотаріально посвідченою заявою, в якій просив з урахуванням звичного режиму дня та відпочинку дитини погодити наступний графік спілкування: щотижнево з 15.00 суботи по 11.00 неділі; щороку протягом чотирьох тижнів під час літніх канікул, а саме з 01 липня по 15 липня та з 01 серпня по 15 серпня з правом виїзду за межі Києва; щороку протягом одного тижня під час зимових канікул; щороку в День народження дитини, на Новий рік, Різдво, Великдень, Свято Покрови - з 14.00 до 16.00, а також щорічно 29 січня - з 13.00 до 18.00. Однак, відповідач від погодження графіку спілкування з онуком фактично відмовилася. Всі повторні заяви [PERSON] відповідач також залишила без відповіді. На усні звернення відповідач давно перестала реагувати та заблокувала позивача у всіх засобах зв`язку. Оскільки добровільно погодити умови участі у вихованні онука не вдається, позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом до суду. 18 листопада 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 22 грудня 2021 року до суду позивачем подано заяву про усунення недоліків. 24 грудня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 11 лютого 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 16.02.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву представником позивача в якій просить справу слухати у її відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Третя особа - [PERSON] , який є батьком дитини, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Зазначив, що дійсно з боку відповідача [PERSON] , яка є його колишньою дружиною, чиняться перешкоди у спілкуванні з його сином не тільки дідусеві, а й всій їхній родині. Остання забороняє не тільки бачитися, а навіть спілкуватися з дитиною телефонними та інтернет засобами зв`язку. Вважає що такі дії відповідача є незаконними та перш за все шкодять інтересам дитини. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгялду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є дідусем малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі. Як встановлено в суді та підтверджується матеріалами справи, між сторонами склалися спірні правовідношення щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - [PERSON] 03 лютого 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про участь у виховані дитини [PERSON] , [INFO] , за умовами якого дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , а батько сплачує аліменти у розмірі 2500 доларів США. Через постійні перешкоди та неможливість спілкуватися з онуком, [PERSON] звертався до відповідача з письмовою, нотаріально посвідченою заявою, в якій просив з урахуванням звичного режиму дня та відпочинку дитини погодити наступний графік спілкування: щотижнево з 15.00 суботи по 11.00 неділі; щороку протягом чотирьох тижнів під час літніх канікул, а саме з 01 липня по 15 липня та з 01 серпня по 15 серпня з правом виїзду за межі Києва; щороку протягом одного тижня під час зимових канікул; щороку в День народження дитини, на Новий рік, Різдво, Великдень, Свято Покрови - з 14.00 до 16.00, а також щорічно 29 січня - з 13.00 до 18.00. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії ААН № 461568 від 04.11.2021, виданої Київським міським психоневрологічним диспансером № 2, вбачається, що [PERSON] , 1961 року народження на обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався. Суд вважає, що відповідачем не надано допустимих та беззаперечних доказів того, що позивач, який є дідом дитини, несе загрозу та його подальше спілкування з дитиною суперечило б інтересам останньої. Крім того, відповідем не надано доказів, що позивачем застосовувалось фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання відносно дитини. В суді беззаперечно встановлено, що між сторонами по справі склалися конфліктні неприязні стосунки, відсутність компромісу щодо порядку зустрічі та вихованню малолітньої дитини, які самі по собі не можуть впливати, та як наслідок, усунути позивача від спілкування з онуком. Згідно ч.2 ст.1 СК України метою регулювання сімейних відносин є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З матеріалів справи встановлено, що позивач прагне спілкуватися з онуком та приймати участь у його вихованні. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що доводи та порядок зустрічі позивача з онуком, які останній просить встановити у поданому позові не суперечить інтересам дитини виходячи з його віку, психічного та фізичного розвитку. Таким чином, вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні та встановлення регламенту зустрічі з онуком, приймаючи до уваги вік дитини, особливості її розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved