Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

14.09.2022 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, [PERSON] , Другого Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 1) про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності. В обґрунтування свого позову зазначила, що [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , якому за життя належала ј частина квартири [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.08.2000 року було постановлено стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини доходів. Виконавчий лист по вказаній справі перебував на виконанні Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в період з 27.03.2007 року по 23.06.2015 року. Під час проведення виконавчих дій, постановою державного виконавця від 16.04.2013 року був накладений арешт на належне [PERSON] нерухоме майно у вигляді ј частини квартири [ADDRESS] . 23.06.2015 року виконавче провадження закінчено на підставі п.4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого документа повернутий позивачу без подальшого виконання, матеріали передано для зберігання в архів та знищено. Вказані відомості підтверджується з листа Другого Київського відділу ДВС у місті Одесі від 25.05.2021 року № 25046. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 21.08.2003 року її онук, та син [PERSON] був усиновлений [PERSON] . Рішення набрало законної сили 22.05.2003року. Оскільки в силу ст. 232 СК України, а також положень Кодексу про шлюб та сім`ю, який був чинний на момент постановления вказаного рішення суду, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. За таких обставин, нарахування аліментів за період з 22.05.2003 року було безпідставним, крім того, безпідставним та протизаконним було також й вчинення виконавчих дій у вигляді накладення арешту на належне [PERSON] нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Одеським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 6097 Відповідно до довідки державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 17.01.2022 року №132/02-14 [PERSON] , після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 1214/2021, єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2021 року, у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно, позивачці було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, вона не може реалізувати свої спадкові права та оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2022 року провадження у вказаній справі відкрито. Призначено підготовче судове засідання. 16.11.2022 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача просила залишити лише вимоги про зняття арешту. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2022 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, представник надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити. Представник відповідача - Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав відзив відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відсутні підстави для зняття арешту. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] , якому за життя належала ј частина квартири [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.08.2000 року було постановлено стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини доходів. Виконавчий лист по вказаній справі перебував на виконанні Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в період з 27.03.2007 року по 23.06.2015 року. Під час проведення виконавчих дій, постановою державного виконавця від 16.04.2013 року був накладений арешт на належне [PERSON] нерухоме майно у вигляді ј частини квартири [ADDRESS] . 23.06.2015 року виконавче провадження закінчено на підставі п.4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого документа повернутий позивачу без подальшого виконання, матеріали передано для зберігання в архів та знищено. Вказані відомості підтверджується з листа Другого Київського відділу ДВС у місті Одесі від 25.05.2021 року № 25046. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Одеським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 6097 Відповідно до довідки державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 17.01.2022 року №132/02-14 [PERSON] , після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 1214/2021, єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2021 року, у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно, позивачці було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.316, 317 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом арешт на майно порушує її право на отримання спадщини. Враховуючи, що виконавче провадження завершено, накладений арешт на майно не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо вступу у спадщину, матеріали справи вказують на наявність та достатність підстав для зняття арешту з цього майна за рішенням суду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи те, що позивачем було зменшено розмір позовних вимог, необхідно повернути судовий збір, який було сплачено [PERSON] за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 1200 грн. згідно квитанції 0.0.2673144352.1 від 14.09.2022 р.

Outcome: approved