Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Пегас Туристик», Фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення сплачених по договору коштів, інфляційних нарахувань та пені за прострочення споживачеві та моральної шкоди. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 18 січня 2022 року між позивачем та ФОП [PERSON] (Турагент), яка діяла на підставі агентського договору з ТОВ «Пегас Туристик» (Туроператор) та за його дорученням, було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг №421, предметом якого згідно п.1.1 договору з боку Турагента було надання консультаційно-інформаційних послуг у сфері туризму, а також і посередницьких послуг з бронювання і придбання туристичних послуг, сформованих Туроператором для споживання Туристом та вказаних ним осіб, а з боку Туриста зобов`язання сплатити Турагенту вартість його послуг, та суму для розрахунку з Туроператором і іншими надавачами послуг. Згідно з п.2.1-2.9 даного договору, туристична подорож мала бути здійснена позивачем та членами його родини в загальній кількості 7 (сім) туристів до Туреччини, терміном з 11.05.2022 року по 18.05.2022 року та у вартість туристичного продукту входила вартість авіа перельоту в напрямку Київ - Анталія, та у зворотньому напрямку, розміщення в готелі (у т.ч. транзитне), груповий трансфер, харчування та страхування. Загальна вартість туристичних послуг, замовлених [PERSON] , як Туристом на дату укладення договору, тобто станом на 18.01.2022 року була визначена в розмірі 89 700, 00 грн., з яких на момент бронювання Турист оплачував 27 000, 00 грн. (п. 2.11 договору). Позивач зазначає, що на виконання даного договору 19 січня 2022 року, ним було сплачено 27 000,00 грн. Проте в подальшому, виникли обставини, які фактично унеможливили виконання даного договору сторонами, оскільки 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ - на всій території України було введено воєнний стан терміном на 1 місяць, внаслідок чого будь-яке авіасполучення було припинено, та крім того, оголошено загальну мобілізацію, що в свою чергу унеможливлювало перетин позивачем Державного кордону України. В подальшому, у зв`язку зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІX, та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, термін дії правового режиму воєнного стану було продовжено, тому саме 21 квітня 2022 року - в день набрання чинності Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ про затвердження відповідного Указу Президента України стало очевидним, що туристична поїздка, яка була предметом вищевказаного договору не відбудеться в строки, які ним встановлені у зв`язку із даними обставинами. Враховуючи зазначені вище обставини, позивач звернувся до турагента - ФОП [PERSON] з повідомленням від 27.04.2022 року про неможливість виконання позивачем своїх зобов`язань за договором та на підтвердження наявності цих обставин, надано копію листа Торгово - промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.2022 року і до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними у т.ч. і для фізичних осіб по договору, строк виконання зобов`язань за яким настав згідно з умовами цього договору і виконання яких стало неможливим у визначений термін, внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). В цьому ж повідомленні позивач просив сплачені ним на момент бронювання кошти в сумі 27 000, 00 грн., повернути, шляхом перерахування на його рахунок, реквізити якого вказав у повідомленні. В свою чергу, Туроператор, а так само і Турагент будучи зобов`язаними в силу ст. 20 Закону України «Про туризм» не пізніше як через один день з дня, коли їм стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування (а таким днем було 21 квітня 2022 року - день набрання чинності Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX про затвердження відповідного Указу Президента України про продовження режиму воєнного стану), та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі (яка мала розпочатися 11 травня 2022 року), повідомити позивача, як туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту), або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування - вказаного обов`язку не виконали, із позивачем не зв`язувалися та не пропонували ні повернути кошти, ні внести зміни в договір, зокрема щодо перенесення строків туристичної подорожі, що поставило позивача в стан невизначеності. Засобами веб зв`язку, за допомогою месенджера «Вайбер», позивачу вдалося зв`язатися з [PERSON] , яка надіслала на його мобільний телефон скрін-шот своєї переписки з туроператором - ТОВ «Пегас Туристик», з якого вбачається, що заявка Турагента за №6268978 щодо його подорожі була анульована Туроператором без утримання фактично понесених витрат в зв`язку з воєнним станом та неможливістю вильоту рейсів з України, а 100% коштів, одержаних туроператором по цій заявці депонуються в Туроператора. В подальшому, представник Туроператора повідомив позивача про те, що Туроператором було одержано від Турагента суму 25 000, 00 грн., та двома платежами - від 28 вересня 2022 року на суму 13 000 грн. та від 06 жовтня 2022 року на суму 12 000 грн. дану суму повернув. Однак 2 000,00 грн. залишаються неповернутими, тому позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд захистити його права, шляхом розірвання договору на туристичне обслуговування з підстави істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме через введення з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України правового режиму воєнного стану, відсутністю внаслідок цього будь-якого авіасполучення, а так само і неможливістю перетину позивачем Державного кордону України внаслідок оголошеної загальної мобілізації, які неможливо було передбачити на час укладення договору з незалежних від сторін причин. Крім того, в своєму позові позивач просив стягнути з ТОВ «Пегас Туристик» на його користь залишок заборгованості за договором на туристичне обслуговування в розмірі 2 000 грн., інфляційні нарахування відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у період з 01.05.2022 р. по 30.09.2022 р. у розмірі 2\~658,40 грн., пеню у розмірі 123\~930,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5\~000 грн., та в порядку розподілу судових витрат, стягнути із відповідачів на його користь витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 03.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та призначено до судового засідання. В ході судового розгляду, позивач та його представник адвокат Киришов О.В. підтримали заявлені вимоги частково, просили залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, витрати на професійну правову допомогу просили залишити за позивачем. Решту позовних вимог просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Пегас Туристик» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час проведення судового розгляду, про причини неявки до суду не повідомив. 19.12.2022 року на адресу суду від відповідача ТОВ «Пегас Туристик» надійшов відзив. Однак суд не бере до уваги надані відповідачем докази та відзив на позовну заяву, оскільки їх подано із пропуском строків, встановлених ухвалою суду від 03.11.2022 року. Клопотання про поновлення пропущених строків на подання відзиву на позовну заяву, стороною відповідача заявлено не було. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява в якій вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, у зв`язку з тим, що виклала свою позицію щодо позовних вимог у своєму відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 18 січня 2022 року між позивачем [PERSON] (Турист) та ФОП [PERSON] (Турагент), яка діяла на підставі агентського договору з ТОВ «Пегас Туристик» (Туроператор) та за його дорученням, було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг № 421, предметом якого згідно п.1.1 договору з боку Турагента було надання консультаційно-інформаційних послуг у сфері туризму, а так само і посередницьких послуг з бронювання і придбання туристичних послуг, сформованих Туроператором для споживання Туристом та вказаних ним осіб, а з боку Туриста зобов`язання сплатити Турагенту вартість його послуг, а так само і суму для розрахунку з Туроператором та іншими надавачами послуг (а.с. 10-11). Згідно з п.2.1-2.9 даного договору, туристична подорож мала бути здійснена в загальній кількості 7 (сім) туристів, в тому числі і позивачем до Туреччини, терміном з 11.05.2022 року по 18.05.2022 року. У вартість туристичного продукту входила вартість авіаперельоту в напрямку Київ - Анталія, а так само і у зворотньому напрямку, розміщення в готелі (у т.ч. транзитне), груповий трансфер, харчування та страхування. Загальна вартість туристичних послуг, замовлених позивачем як Туристом на дату укладення договору, тобто станом на 18.01.2022 року була визначена в розмірі 89 700, 00 грн., з яких на момент бронювання Турист оплачував 27 000, 00 грн. (п.2.11 договору). Факт повернення позивачу коштів, який останній вносив відповідно до договору № 421 від 18.01.2022 року, підтверджується банківськими виписками від 28.09.2022 року у розмірі 13\~000 грн. та від 06.10.2022 року у розмірі 12\~000 грн. (а.с. 22-23). Сума неповернутого внеску залишилась 2\~000 грн. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туризм - тимчасовий виїзд особи з місця проживання в оздоровчих, пізнавальних, професійно-ділових чи інших цілях без здійснення оплачуваної діяльності в місці, куди особа від`їжджає; турист - особа, яка здійснює подорож по Україні або до іншої країни з не забороненою законом країни перебування метою на термін від 24 годин до одного року без здійснення будь-якої оплачуваної діяльності та із зобов`язанням залишити країну або місце перебування в зазначений термін; туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Згідно статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору:1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку. Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора. Статтею 30 Закону України «Про туризм» визначено, що порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є: провадження туроператорської діяльності без отримання відповідної ліцензії або недодержання ліцензійних умов; залучення до надання туристичних послуг осіб, які не відповідають встановленим законодавством відповідним кваліфікаційним вимогам; ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення норм і правил у галузі туризму; незаконне використання категорії об`єкта туристичної інфраструктури; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг; невиконання розпоряджень уповноважених органів та осіб про усунення порушень ліцензійних умов; порушення правил щодо охорони чи використання об`єктів туристичної інфраструктури, знищення або пошкодження об`єктів відвідування; створення перешкод уповноваженій на те законом посадовій чи службовій особі у здійсненні контролю за туристичною діяльністю, у проведенні перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг або додержанні ліцензійних умов, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності; незаконне втручання у здійснення туристичної діяльності; розголошення відомостей, що становлять конфіденційну або іншу охоронювану законом інформацію. Законами може передбачатися відповідальність і за інші порушення у сфері туристичної діяльності. Відповідно до ст.32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, встановленому законом, застосовують заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення суб`єктом господарювання правопорушення та ліквідацію його наслідків. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Суб`єктам туристичної діяльності, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними законодавства в галузі туризму, збитки відшкодовуються відповідно до закону. Відповідно до ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. за №2024/02.0-7.1, визначено що, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022 р. строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (а.с. 14). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є розірвання договору, відшкодування збитків. Статтею 653 ЦК України визначено, серед іншого, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язаннями до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до ст.ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлені по даній справі обставини, враховуючи зазначені норми законодавства, дають підстави для висновку, що позивач виконав всі взяті на себе зобов`язання за договором № 421 про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг від 18.01.2020 року. Відповідач, який є Туроператором - виконавцем, взяті на себе обов`язки за спірним договором не виконав. Строк виконання обов`язку щодо надання туристичних послуг, визначений договором, сплинув. Відповідач, не маючи визначеного законодавством документу, що підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не виконав умови договору на туристичне обслуговування, і це дає підстави для розірвання вказаного договору, а також для вирішення питання щодо повернення залишку сплачених позивачем коштів. Щодо позовної вимоги про стягнення пені та інфляційних нарахувань на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд приходить до того, що в цій частині слід відмовити. При цьому суд враховує те, що обставина, в результаті якої не відбувся оплачений позивачем тур, введення воєнного стану на території України, є такою, яка не залежить ні від позивача, ні від відповідача. Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення із відповідачів на користь позивача моральної шкоди, то суд зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Позивачем та його представником до початку розгляду справи по суті заявлено клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, у зв`язку з чим суд вважає за можливе дану позовну вимогу залишити без розгляду. Витрати понесені позивачем за надання професійної правничої допомоги, за клопотпнням позивача та його представника, підлягають залишенню за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial