Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

15 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлега Анна Іванівна, мотивуючи тим, що брат позивачки брат [PERSON] 12.09.2017 року поховав дружину [PERSON] . Після цього у нього почались психічні розлади та небажання жити. Він не прийняв смерть дружини і через декілька місяців після її смерті став вважати її живою, розпитував сусідів де його « [PERSON] », відчиняв двері сусідів, вважаючи дверями своєї квартири. Його рідна дочка [PERSON] телефонувала позивачу з проханням відвідувати його із-за його психічного стану. Він замовлювався, плутав імена, події життя. З серпня 2018 року [PERSON] став відчувати симптоми онкологічного захворювання, став задихатись. В січні, лютому 2019 року він перебував більшу частину часу лише в ліжку, здебільше лежав, пересувався лише тільки по квартирі: до туалету, на кухню. В січні - лютому 2019 року у нього прогресувало онкологічне захворювання. Вважає, що відповідна психіатрична експертиза підтвердить наявність у [PERSON] за життя, в т.ч. і на період часу, що цікавить суд, 15.02.2019 року р. діагнозу: «Розлади психіки та поведінки» або інше психічне захворювання, у відповідності з яким він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Позивач просить визнати недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлегою Ганною Іванівною 15.02.2019 року, яким все його майно було заповідано [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача всі судові витрати. 25.09.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] . За життя, 15 лютого 2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлегою А.І. відповідно до якого заповів все належне йому майно відповідачці [PERSON] . Позивачка [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] . У спадкодавця є донька [PERSON] . З наданих позивачкою документів не можна встановити, чи має вона право на спадкування разі визнання заповіту недійсним, а отже, чи є вона заінтересованою особою, за позовом якою заповіт може бути визнаний недійсним. У якості правової підстави для визнання заповіту від 15 лютого 2019 року недійсним, позивачка посилається на те, що за життя у [PERSON] було наявне психічне захворювання у зв`язку з яким він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, він підписував в недієздатному стані. Визнання особи недієздатною відбувається за її життя в судовому порядку. Рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним відсутнє. Тому і посилання на те, що підписуючи заповіт він перебував у недієздатному стані є безпідставним. Відповідачка тривалий час спілкувалась з заповідачем. Він був абсолютно адекватною людиною, яка чітко розуміла значення своїх дій та керував ними. Жодних проявів психічних захворювань [PERSON] не виявляв. Документальних підтверджень наявності у нього психічних захворювань не надано. Відсутність проявів психічних захворювань та неадекватної поведінки у [PERSON] підтвердять свідки. Той факт, що відповідачка не є родичем заповідача не підтверджує наявність правових підстав, за яких позивач просить визнати заповіт недійсним. 06.09.2019 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.09.2019 року за клопотанням позивача заборонено Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення прав на спадщину, а саме, видавати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 63948548, номер справи у нотаріуса 253/2019. Ухвалою суду від 07.09.2020 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 23.12.2020 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи усвідомлював значення своїх дій та (або) чи міг керувати ними [PERSON] , [INFO] , в момент складання заповіту 15 лютого 2019 року; 2. Чи були ознаки психічної хвороби у [PERSON] , [INFO] , перед складанням заповіту 15 лютого 2019 року, якщо були, то якої психічної хвороби. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експертів. Ухвалою суду від 22.02.2022 року призначено у справі повторно посмертну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено іншій експертній установі. Ухвалою суду від 26.08.2022 року поновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням справи до суду без проведення експертизи за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 12.12.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до вирішення питання по кримінальному провадженню № 12022041370001415 від 12.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, підтримав позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову, підтримала доводи відзиву. Третя особа, приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І., в судове засідання не з`явилась. Згідно письмових пояснень приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І., 15 лютого 2019 року до неї звернувся на прийом громадянин [PERSON] . Прийшов він з жінкою, зайшов в кабінет, нотаріус думала, що він прийшов з дружиною, запитала його, він відповів, що ні, це знайома, а дружина померла. Нотаріус попросила жінку залишити наодинці [PERSON] з нотаріусом, жінка пішла. [PERSON] вказав, що він бажає зробити заповіт на випадок своєї смерті на ім`я [PERSON] , говорив, ще є у нього донька, яка постійно проживає в Російській Федерації, десь на Півночі, громадянка Росії, місто не запам`ятала, чоловік у дочки військовий і вона не може сюди приїжджати. [PERSON] вказав, що радився з приводу заповіту з дочкою, сказав що він хворіє, що йому з серцем неважно і тяжко дихати, близьких рідних немає. [PERSON] був абсолютно адекватний, розмовляв і виявив своє бажання, на всі питання відповідав, був дієздатній, усвідомлював свої дії, сумніву до його психічного стану у нотаріусу не було і підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріусу не було. Зі слів [PERSON] був складений і посвідчений заповіт, який особисто ним підписаний, сплачено квитанція в банк за реєстрацію заповіту, сплачена д\\мито, заповіт посвідчено за реєстровим номером 197 і виданий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №55152291, 15.02.2019 року. В позовної заяві позивач неправильно або помилково або навмисно вказує, що [PERSON] помер [INFO] , а що [PERSON] помер [INFO] . Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] (т.1 а.с.10,13). 15 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт та заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та все те, що буде належати йому на час смерті - [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.6 ). Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І. та зареєстровано в Спадковому реєстрі 15.02.2019 року за №197 (т.1 а.с.6). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №253/2019. [PERSON] , двоюрідна сестра померлого [PERSON] , звернулась із заявою від 21.03.2019 року про прийняття спадщини. 17.04.2019 року до нотаріуса надійшла заява від [PERSON] , доньки померлого [PERSON] , громадянки РФ, згідно якої [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь двоюрідної сестри спадкодавця - [PERSON] . 25.07.2019 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (т.1 а.с.70-76). Відповідно до ч. 2 ст. 1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до положень ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12. Позивач при поданні позову до суду вказував, що [PERSON] внаслідок хворобливого стану не мав повного обсягу цивільної дієздатності та вказує правову підставу позову ст.233 ЦК України, що правочин було вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. При подальшому розгляді справи представник позивача просив провести посмертну судово-психіатричну експертизу для підтвердження обставин, що [PERSON] страждав на психічне захворювання при складанні заповіту, не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними. Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Павлоградська міська лікарня №1» від 15.06.2020 року №723, [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікаря-психіатра не перебував (а.с.127 т.1). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №6 від 26.03.2021 року [PERSON] , [INFO] , на момент складання та підписання заповіту 15.02.2019 року на будь-який психічний розлад не страждав, за своїм психічним станом на той час [PERSON] міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , медичну сестру, яка працює разом з лікарем, яка лікувала [PERSON] . Свідок повідомила суду, що за життя не було ознак психічної хвороби, неадекватності у пацієнта [PERSON] . Свідки [PERSON] , знайома, [PERSON] , сусідка, [PERSON] , голова ОСББ «К.Маркса,42», вказали, що після смерті дружини [PERSON] дуже сумував за померлою дружиною, був у депресії, після Нового 2019 року свідки почали помічати у нього хворобливі ознаки, плутався. Свідок [PERSON] , двоюрідний брат померлого [PERSON] , вказав,що на свята в січні 2019 року ходив до нього у гості, проте [PERSON] не відчинив, згадував дружину, як живу. Свідок [PERSON] , сусід по гаражу, вказав, що не помітив у [PERSON] ознак неадекватності. Свідок [PERSON] , дочка відповідачки, вказала, що сім`я [PERSON] були добрі друзі з батьками, після смерті дружини [PERSON] мама свідка допомагала. Свідок була присутня при поїздці до нотаріуса для складання заповіту, вказала, що у нотаріуса [PERSON] був сам, мати чекала на вулиці. Після посвідчення заповіту [PERSON] попросив позичити кошти його доньці в розмірі 6000 доларів США. Представником відповідача було надано суду копії квитанцій про здійснення грошових переказів відправниками коштів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , одержувачу коштів [PERSON] на загальну суму 6000 доларів США. Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5 ст.81 ЦПК України). В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано , що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок позивача довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, шляхом подання до суду належних та допустимих доказів. Оцінюючи покази свідків, пояснення нотаріуса, яка складала заповіт, висновок посмертної судово-психіатричної експертизи, пояснення сторін у справі, при дослідженні письмових доказів у справі, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для сумнівів в тому, що на час складання заповіту [PERSON] міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи вищенаведене та з огляду на пояснення представників сторін, покази свідків, докази, надані у справі, суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON] про визнання заповіту недійсним.

Outcome: dismissed