Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

19.12.2022 року адвокат [PERSON]. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.12.2022 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Змінено спосіб стягнення аліментів, за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.07.2017 року у справі № 592/5351/17, провадження № 2/583/1538/17та стягнуто із [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду. В позовній заяві позивачкою був заявлений попередній розрахунок витрат на правничу допомогу. Також в ході розгляду справи позивачкою були понесені витрати по поштовому супроводженню доказів до сторони відповідача у виді оновленої довідки про склад сім`ї на період розгляду та вирішення позову в розмірі 53 грн. 98 коп. У зв`язку з вищевикладеним просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2300 грн. та витрати по поштовому супроводженню доказів в розмірі 53 грн. 98 коп. Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності для виклику сторін в судове засідання, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.12.2022 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Змінено спосіб стягнення аліментів, за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.07.2017 року у справі № 592/5351/17, провадження № 2/583/1538/17та стягнуто із [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень статті 13 7ЦПК України для цілей розподілу судових витрат:1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги,встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони,в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: ордер на надання правничої (правової) допомоги, розрахункову квитанцію № 17-01/2022, договір про надання правничої допомоги від 17.01.2022, акт приймання- передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис) від 15.12.2022 року. Вказані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 2300 грн. В підтвердження поштових витрат суду надано копію квитанції за № 4270304167779 від 10.12.2022 року на суму 25,99 грн. та копію квитанції за № 4270304203643 від 16.12.2022 року на суму 25,99 грн. (а.с.43 зворотній бік, а.с.68). Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складність позову, суд вважає,що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами». Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивачки та не доведено неспівмірність таких витрат. За таких обставин, оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2300 грн. та поштових витрат в розмірі 53 грн. 98 коп., тобто в загальному розмірі 2353 грн. 98 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved