Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

27.09.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів суду, досудового розслідування та прокуратури. В обґрунтування зазначав, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.01.2022 року, залишеним без зміни ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 вересня 2022 року його визнано невинуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цих злочинів. Таким чином під слідством та судом на думку позивача, перебував з 21 липня 2014 року по 06 вересня 2022 року тобто 8 років 1 місяць. Просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку казначейської служби моральну шкоду у розмірі 900 000 грн. та 100 000 грн. сплачених адвокату за надання правової допомоги. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2022 року відкрито загальне провадження та справу призначено справу у підготовче засідання. 14.10.2022 року Державною казначейською службою України подано відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги. 24.10.2022 року Хмельницькою обласною прокуратурою та Головним управлінням національної поліції у Хмельницькій області подано відзиви на позов, у якому заперечуються позовні вимоги. Ухвалою суду від 26.10.2022 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. 12.12.2022 року судом ухвалено рішення по даній справі. Судом встановлено, що 23.04.2017 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2,3 ст.358 КК України. 25 квітня 2017 року відносно останнього було складено обвинувальний акт та направлено до суду. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10.11.2017 року позивача визнанно винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу, а за ч.2,4 ст.358 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК україни. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.05.2018 року вирок скасовано та направлено справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.07.2018 року залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повернуто прокурору Хмельницької місцевої прокуратури. 26.12.2018 року було складено новий обвинувальний акт відносно [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.3,4 ст.358 КК України. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.04.2019 року залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повернуто прокурору Хмельницької місцевої прокуратури. 31.07.2019 року відносно [PERSON] складено третій обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42014240250000012 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.3,4 ст.358 КК України. Під час розгляду справи було змінено обвинувачення із ч.3 ст.191 КК України на ч.2 ст.190 КК України. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.01.2022 року, залишеним без зміни ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 вересня 2022 року його визнано невинуватим у вчиненні інкріміногованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цих злочинів. Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури або суду, встановлюється законом. Стаття 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлює випадки умови та поряд відшкодування шкоди. Законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати. На підставі статей 1 та 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку слід визначати, виходячи з мінімального розмірі заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до набрання виправдувальним вироком законної сили. Згідно з п. 1 ст. 1, п. 5 ст. 3 Закону "Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства прокуратури, суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконной проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладена арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інші: процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у ст. 1 цього Закон; випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 цього Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільний законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розмір; заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Згідно із частинами 5 і 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завдане громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно з положенням п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується, що у зв`язку з незаконним діями органу досудового слідства, прокуратури та суду, позивач був позбавлений права працювати та жити повноцінним життям. З урахуванням викладеного вище, розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Оскільки засуджений перебував під слідством та судом протягом зазначеного вище періоду то розмір відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди суд\~визначає залежно\~від характеру\~та обсягу\~страждань (фізичних,\~душевних,\~психологічних),\~яких зазнав\~позивач,\~ \~характер немайнових\~втрат (їх\~тривалості),\~беручи до\~уваги тяжкість\~вимушених змін\~у його\~життєвих і\~виробничих стосунках,\~виходячи із\~засад розумності,\~виваженості та\~справедливості.\~ Крім цього суд вважає, що представником позивача доведено факти заподіяння моральної шкоди його довірителю та її розмір доведено належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет 2022», на час розгляду даної справи мінімальна заробітна плата становить 6700 гривен. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди за незаконне кримінальне переслідування позивача становить 435500 (65х6700) гривень за період з 25.04.2017 року по 06.09.2022 року. Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, а також з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди 435500 грн., стягнення з Державного бюджету України на користь позивача. Витрати на правову допомогу у розмірі 100000 грн. не підлягають до стягнення так, як з договору про надання адвокатських послуг від 02.11.2017 року та розписки судом вбачається, що вони понесенні адвокатом Латюком П.Я. у кримінальному провадженні за ч.2 ст.190, ч.3,4 ст.358 КК України відносно [PERSON] тому не стягуються в порядку цивільного судочинства. Суд вважає, що судові витрати по даній справі, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial