Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивачка звернулась до відповідача з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.06.2021 року, актовий запис №1335. 06.09.2022 року нею подано позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , який після припинення шлюбних відносин постійно проживає з нею. Стверджує, що останні два місяці відповідач не надає коштів на утримання дитини та вчиняє по відношенню до неї економічне насильство, так як маючи високий дохід та знаючи про її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку не надає коштів на утримання. Окрім цього, необхідним є оплата комунальних послуг за квартиру. Загальна сума витрат на продукти та засоби першої необхідності на утримання дитини становить 10000,00 гривень. Просить позов задоволити. На адресу суду 30.11.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач стверджує, що позовні вимоги визнає частково. В утриманні спільного з позивачем сина бере активну участь, купує дитяче харчування, дитячі товари гігієни, іграшки та інші дитячі товари. Наголошує, що керівником охоронної фірми ніколи не працював. Працює начальником охорони у приватному підприємстві «Приватна Безпека», де отримує кожного місяця 6500 грн. зарплати, з якої кожного місяця ще стягується 1625 грн. аліментів на утримання старшого сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення ним університету. Стверджує, що має змогу оплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2 272, 00 грн. З приводу сплати аліментів на утримання дружини, то у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Просить позов задоволити частково. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказує, що витрати відповідача вказують на наявність неофіційних доходів. Просить врахувати, що відповідач займає посаду начальника охорони, яка не може бути оплачувана мінімальною заробітною платою. Надані відповідачем квитанції лише підтверджують твердження позивача, що витрати на утримання дитини сягають не менш, ніж 10000 гривень щомісячно. Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що враховуючи заробітну плату відповідача, утримання ще одного сина, [PERSON] , [INFO] до закінчення ним університету, щомісячну активну участь відповідача в утриманні їхнього з позивачем однорічного сина, то відповідач не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу позивачу. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили такі задоволити. Представник відповідача та відповідач в судовому зсіданні пояснили, що визнають позов частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, який зазначили у відзиві, а в частині стягнення аліментів на утримання дружини просили відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони 18.06.2021 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів), актовий запис №1335, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №449, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 302292651, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно акту ОСББ «Парус Смарт» про фактичне проживання особи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею у період з 01 червня 2021 року по 24 січня 2022 року проживали: чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] . Згідно довідки ТзОВ «Амадео» від 30.06.2022 року, [PERSON] працює в ТзОВ «Амадео» з 10.08.2018 року. На поточний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] , 04.09.2012 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Рудниківської сільської ради Миколаївського району Львівської області. У позивачки 01.01.2014 року народилась донька [PERSON] від першого шлюбу, актовий запис №02. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №03. Згідно довідки Сектору контролю за обігом зброї ГУ НП у Львівській області від 10.08.2022 року №327/69/02-22, за [PERSON] , [INFO] , зареєстровано мисливський нарізний карабін «МП - СКС» кал. 7,62 № [NUMBER] , дозвіл № [NUMBER] виданий ГУ НП у Львівській області від 07.07.2016 року. Згідно результатів аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України, [PERSON] неодноразово відчужував транспортні засоби за період 2019 -2022 роки. Згідно довідки про доходи виданої Приватним підприємством «Приватна Безпека» від 14.11.2022 року, сума нарахованого доходу [PERSON] за період січень 2022 по жовтень 2022 року становить 65200,00 грн. Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.05.2019 року [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні №59074508 про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який навчається. Факт навчання [PERSON] у Навчально - науковому інституті екологічної економіки та менеджменту Національного лісотехнічного університету України, підтверджується довідкою №3133 від 10.11.2022 року. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, положення ст. 184 СК України вказують на те, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч. 6 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для часткового задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону а також виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2022 та до повноліття дитини. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та дитини, а також платника аліментів, наявність у відповідача інших повнолітніх дітей та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, має стабільний дохід, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дружині. Згідно з ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання останньої в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial