Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Підгайна Н.Й. подала до суду позовну заяву до Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке знаходиться на території Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області. За життя 20.11.1996 [PERSON] склала заповіт, у якому все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало їй і на що за законом мала право на день своєї смерті заповіла доньці - [PERSON] . Оскільки позивачка у зв`язку із важким матеріальним становищем змушена була поїхати працювати за кордон, їй не було відомо про наявність складеного матір`ю заповіту на її ім`я. У липні 2022 року, переглядаючи старі документи у батьківському будинку, вона випадково дізналася про наявність складеного заповіту. Вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не мала змоги, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту. Представник відповідача Ходорівської міської ради подав до суду відзив на позову заяву (а.с.29), в обґрунтування якого покликаючись на відсутність на час розгляду даної справи у суді інформацію, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві на позовну заяву просить, зокрема, проводити розгляд справи за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.31), клопотання про закритя підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду (а.с.36), клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.39), клопотання про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних ввимог (а.с.41). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.21-22). Ухвалою підготовчого засідання від 17.10.2022 оголошено перерву у підготовчому засіданні (а.с.32) Ухвалою від 22.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37). Ухвалою судового засідання від 19.12.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.42). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилаються як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.02.2002 на ім`я [PERSON] , місце проживання останньої з 22.05.1993 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-9). [PERSON] 20.11.1996 у селі Грусятичі складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №94, згідно з яким [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у с. Ліщин Жидачівського району Львівської області (а.с. 14). Згідно з відповіддю завідувача Жидачівської ДНК №245/02-14 від 24.10.2022 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у Жидачівській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкова справа не заводилася (а.с.35). Довідкою ВК Ходорівської міської ради №248 від 29.11.2022 встановлено, що [PERSON] постійно була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті з [PERSON] проживала без реєстрації дочка [PERSON] . На даний час в житловому будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Заповіт посвідчувався 20.11.1996 в користь дочки [PERSON] (а.с.40). Як вбачається з даних із закордонного паспорта № [NUMBER] , виданого 17.08.2009 на ім`я [PERSON] , остання періодично на тривалий період часу виїжджала за кордон та станом на 26.12.2012 (час відкриття спадщини) перебувала на території України (а.с.11-13) Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачкою строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відсутністю у неї зареєстрованого місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, нормами статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 1169 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Вимогами частини 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів частини 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з положеннями частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя зробила особисте розпорядження, заповівши належне їй майно дочці [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, однак [PERSON] у визначений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що за загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що у разі пропуску спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 березня 2020 року у справі №314/2550/17). Наведена позивачкою причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини заслуговує на увагу, оскільки, на переконання суду, є поважною. Так, суд звертає увагу на час і місце складання заповіту - 20.11.1996, село Грусятичі, та зауважує, що починаючи з 22.05.1993 позивачка проживала у м. Львові, що є значно віддаленим місцем від місця складання заповіту. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає аргументи позивачки щодо незнання про складення матір`ю на її ім`я заповіту належним чином обґрунтованими і мотивованими. Крім цього, періодичність та тривалість перебування позивачки за кордоном дають підстави дійти висновку, що про наявність заповіту вона могла дізнатися саме після спливу визначеного законом строку для прийняття спадщини. Таким чином, наведена стороною позивачки причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини свідчить про наявність обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання позивачкою вимог закону щодо особистого подання заяви нотаріусу після відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved