Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У вересні 2022 року заявник звернулась до суду з даною заявою, якою просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , відносно сина заявника [PERSON] , [INFO] та покласти обов`язок на уповноважений орган внести відповідні відомості до актового запису про його народження. Вимоги обґрунтовані\~тим,\~що після розірвання шлюбу 5 серпня 2011 року з [PERSON] заявник з 2012 року зустрічалась з [PERSON] , з яким підтримували близькі стосунки короткий час. Вона завагітніла і [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . На момент народження дитини її прізвище було [PERSON] , а тому дитина була записана в порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України як [PERSON] . 4 жовтня 2016 року вона змінила прізвище « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] », у зв`язку і з чим і прізвище дитини також було змінено на « [PERSON] ». Заявниця стверджує, що фактично батьком дитини є [PERSON] , який відповідно до посвідчення [NUMBER] мав статус учасника бойових дій і вона бажає забезпечити дитині передбачені законодавством України пільги щодо дітей учасників бойових дій та забезпечити дитині відповідні соціальні виплати, а з моральної сторони, щоб дитина знала хто її батько, а також надати родичам (бабусі й дідусю), які втратили сина, право відновити свої сімейні правовідносини з онуком, та встановити пенсію по втраті годувальника. Іншим чином, крім звернення до суду в порядку окремого провадження факт батьківства померлого громадянина встановити неможливо. Заявник в судовому засіданні доводи заяви підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи. Заслухавши заявницю, свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у повторно виданому свідоцтві про народження [NUMBER] від 09.11.2016 року зазначено [PERSON] та [PERSON] ( ас.9). 13.07.2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). Після розірвання шлюбу 05.08.2011 року залишила прізвище « [PERSON] » (а.с.18). 04.10.2016 року [PERSON] змінила своє прізвище на дівоче « [PERSON] » (а.с.19) Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження № 00017489681 від 28 грудня 2016 року, [PERSON] народився [INFO] у с. Чернеччина Краснопільського району Сумської області, прізвище дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » відповідно до ст.148 СК України за заявою матері: [PERSON] ( ас.10-11). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого УМВС України в Сумській області 07.05.2010 року [PERSON] мав статус «учасника бойових дій» (а.с.15). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 9 серпня 2021 року Сумським ВРАЦС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] помер [INFO] в м.Суми (а.с.16). Свідок [PERSON] , яка відповідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] , виданого 9 квітня 1987 року Краснопільським ВРАЦС Сумської області є його матір`ю повідомила суд, що вона з батьком [PERSON] , [PERSON] були обізнані про відносини їхнього сина з заявницею, а також знали про народження дитини. Намагались впливати на сина, щоб він узаконив стосунки з заявницею, однак він чомусь все тягнув. Вони зробили тест ДНК у експертній установі, оригінал якого вона надала в судовому засіданні для огляду, (копія долучена до матеріалів справи) (а.с.57,58 ). Згідно Результату дослідження №36549 від 18.11.2022, здійсненого медико-генетичним центром «Папа» шляхом порівняння Y-хромосоми дідуся та дитини за батьківською лінією: Передбачуваний дідусь: [PERSON] , Дитина [PERSON] , 04.11.2022 року був відібраний букальний епітелій, за результатами генетичного дослідження якого встановлено, що Передбачуваний дідусь та Дитина належать до однієї батьківської лінії спорідненості, з ймовірністю 99, 9997% (а.с.57) У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка та результати ДНК-дослідження, і таких доказів суду не надано. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У статті 130 СК України закріплено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3-5 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає в разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним факт батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Чернеччина Краснопільського району Сумської області. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, обумовлене необхідністю оформлення пенсії по втраті годувальника, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України суд не відшкодовує судові витрати.

Outcome: approved