Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

13.09.2022 року представник позивача-адвокат Овсіюк В.В. звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 35000,00 грн., судовий збір у розмірі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В позовній заяві посилається на те, що 23 серпня 2022 року о 11 годині 07 хвилин [PERSON] помилково перерахувала на рахунок [PERSON] особисті кошти в розмірі 35000,00 грн. що підтверджується квитанцією АТ «Універсал Банк» №1Р4Т-Х9А0-9ТК7- Х7ТК від 23 серпня 2022 року . Вказаний переказ проводився через мобільний додаток АТ «Універсал Банк», що йменується «monobank».Під час копіювання реквізитів для здійснення оплати помилково підтягнулися зовсім інші реквізити, замість потрібних, а саме реквізити за якими раніше вже позивачем здійснювалася оплата. Таким чином , було здійснено платіж неналежному одержувачеві. Одразу ж після виявлення факту здійснення оплати за невірними реквізитами в той же день , о 11-13 год., позивач звернулася в службу підтримки АК «Універсал Банк» за допомогою додатку «WhaftsApp» для скасування вищевказаного платежу та повернення помилково відправлених коштів. Службою підтримки було повідомлено про неможливість повернення платежу без згоди його отримувача. Позивачем неодноразово за допомогою телефонного дзвінка було здійснено звернення до відповідача з вимогою про повернення неналежно отриманих коштів, проте відповідач відмовився повернути кошти, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] -адвокат Овсіюк В.В. під час судового засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що між позивачем та відповідачем був укладений усний договір, згідно умов якого відповідач був зобов`язаний передати позивачу два квадрокоптера, один з яких був переданий позивачу, а позивач перерахував відповідачу кошти. Другий квадрокоптер відповідач привіз в м.Вроцлав 31.07.2022р.,але позивач не отримав його. Відповідач був вимушений повернутися до місця свого проживання в м.Дрезден. Через деякий час позивач перерахувала 35000,00 грн, саме таку суму коштує квадракоптер. Відповідач не заперечує передати позивачу квадрокоптер, але вважає, що він безпідставно очікував позивача у м.Вроцлав, вимушений був витрачати свої гроші на проживання в сумі 80 євро на день, загалом він чекав 5 днів, тобто витратив 16090,00 грн., які він просить відрахувати із загальної суми в 35000,00.грн. Витрати на захисника визнає в сумі 4000,00 грн. Крім того, зазначив, що на його думку, позивачка, яка зареєстрована як ФОП, грошові кошти перераховувала як ФОП на рахунок фізичної особи-підприємця-відповідача. Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 серпня 2022 року о 11 годині 07 хвилин [PERSON] помилково перерахувала на рахунок [PERSON] особисті кошти в розмірі 35000,00 грн., що підтверджується квитанцією АТ «Універсал Банк» №1Р4Т-Х9А0-9ТК7- Х7ТК від 23 серпня 2022 року. Вказаний переказ проводився через мобільний додаток АТ «Універсал Банк», що йменується «monobank»./а.с.5,6/ . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.ст.11,\~15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦПК України). Відповідно до п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття (збереження) майна виникають за наявності таких умов: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України) або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Частиною 1\~ статті 81 ЦПК України \~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. На підставі об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі матеріалів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши подані сторонами докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи, що грошові кошти в сумі 35000,00 грн. перебувають у відповідача без достатньої правової підстави, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому пояснення представника відповідача про існування усного договору між сторонами на поставку квадрокоптера, суд не приймає до уваги, оскільки ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження цього суду не надано. Також, суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, що розрахунок був здійснений між ФОП, а не між фізичними особами, оскільки це спростовується копією квитанції АТ «Універсал Банк» №1Р4Т-Х9А0-9ТК7- Х7ТК від 23 серпня 2022 року з якої вбачається, що позивач ,як фізична особа, перерахувала на користь відповідача, як фізичної особи, грошові кошти, а в графі «призначення платежу» чітко вказане «переказ особистих коштів». Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справ, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 137 ЦПК України\~визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що між адвокатом Овсіюк В.В. та позивачем [PERSON] було укладено договір на надання правової допомоги що підтверджується ордером серія ВК № 1053326 від 12.09.2022 року, який міститься в матеріалах справи .\~\~ Суду стороною відповідача надано розрахунок витрат / акт виконаних робіт /№1 від 20.12.2022 року за надану [PERSON] професійну правничу допомогу, з урахуванням узгодженої вартості роботи адвоката, сума гонорару становить\~\~ 6000,00 грн.\~ та копія квитанції \~про оплату вищевказаної суму /а.с.10 зворот/. \~У відповідності до висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, визначено, що суд стягує витрати на правничу допомогу за умови: їх опису в договорі з адвокатом, детального опису виконаних робіт і наданих адвокатом послуг; своєчасного подання доказів, не доведення їх не співмірності стороною яка прагнула зменшення. Суд у позовному провадженні є арбітром , що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.\~ Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатсьу діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Суд приходить до висновку про обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу надану позивачу у справі адвокатом Овсіюком В.В. у відповідності до погодженої сторонами договору № 30/80 від 30 серпня 2022 року розміру вартості правничої допомоги, наведеного в Акту виконаних робіт від 20.12.2022 року становить 6 000,00 грн., і даний розмір правової допомоги є дійсним та відповідає критерію розумності визначення розподілу судових витрат та відповідає чітко розміру вартості наданої послуги.\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в зв`язку розглядом справи ,які відповідають критерію дійсності, необхідності та співмірності з заявленими позивачем вимогами ,тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. .На підставі викладеного та

Outcome: approved