Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

29.11.2022 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 17.08.2013 Електростальським відділом ЗАГС ГУ ЗАГС Московської області, актовий запис №678. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після реєстрації шлюбу проживала з відповідачем за його місцем реєстрації в рф, де перебувала в статусі мігранта. В 2019 році вирішила повернутися на батьківщину, оскільки бажала, щоб дитина проживала та навчалася на території України, проти чого відповідач не заперечував, але сам переїжджати не бажав. Останній раз відповідач відвідував позивача з донькою в Україні в серпні 2019 року, відколи сторони однією сім`єю не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та не мають єдиного спільного бюджету. Переконана, що сім`я остаточно розпалась, її відновлення неможливе, суперечить її інтересам та інтересам дитини. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 30.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. 07.12.2022 до суду надійшла заява відповідача, в якій повідомив, що копією позовної заяви з додатками отримав та ознайомився. Позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить розгляд справи провести за його відсутності. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2013 сторони уклали шлюб, зареєстрований Електростальським відділом ЗАГС ГУ ЗАГС Московської області, актовий запис №678, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.04.2014 Електростальським відділом ЗАГС ГУ ЗАГС Московської області, актовий запис №470. Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.04.2022, позивач разом із донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають [ADDRESS] . Як вбачається із копії паспорту, виданого на ім`я [PERSON] - є громадянином та постійно проживає на території рф. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України, Указами Президента продовжено до 19.02.2023. При цьому, Президент України підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ про розрив дипломатичних відносин України з російською федерацією. Ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони тривалий час проживають не тільки за різними адресами, а й в різних країнах, спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved