Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги мотивує тим, що його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , а [PERSON] є його рідною сестрою. Викладеним у свідоцтві про право власності на квартиру, яке видане 05.06.1995 року Рава-Руським бюро по приватизації державного житлового фонду, стверджується, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що [PERSON] померла [INFO] , а до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована і проживала в будинку [ADDRESS] . Заповіт від її імені виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] , чоловік померлої [PERSON] , був зареєстрований та проживав разом з нею в квартирі [ADDRESS] до дня її смерті, [INFO] та вели спільне господарство. Позивач зазначає, що його рідна сестра, [PERSON] , подала нотаріусу в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] , заяву, у якій зазначила, що відмовляється від належної їй частки спадкового майна за законом в користь чоловіка померлої - [PERSON] . Зазначила, що їй роз`яснені та зрозумілі наслідки відмови від прийняття спадщини. Позивач вказує, що його батько, [PERSON] , помер [INFO] , а так як заповіт від його імені не посвідчувався, а тому спадкування після смерті [PERSON] відбувається за законом. Він як син померлого є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає, як і немає спадкоємців, які б прийняли спадщину внаслідок спільного проживання з ним на час смерті. Дочка [PERSON] , а його рідна сестра, [PERSON] , подала 25.08.2022 року заяву, у якій зазначила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті її батька, [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Даною заявою повідомила, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відповідно до ст. 1275 Цивільного кодексу України заявою ствердила, що термін для прийняття спадщини вона пропустила, звертатися в суд для поновлення не буде. Позивач стверджує, що здійснював догляд за батьком. Він як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В. для спадкування майна після смерті батька, [PERSON] , якою було роз`яснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та роз`яснено, що для оформлення спадщини йому необхідно звернутися до суду для продовження терміну прийняття спадщини. Вважає, що в нього є поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом після смерті батька, [PERSON] , оскільки після смерті батька були карантинні обмеження внаслідок поширення коронавірусної хвороби, які продовжувалися у різних способах. Крім того, були тривалі обмеження в транспортному сполученні між містами Львів та Жовква. Також зазначає, що в нього є проблеми із здоров`ям, а тому він відносив себе до групи осіб з підвищеним ризиком захворювання коронавірусною інфекцією. Як стверджує позивач, він вважав, що спадщину після смерті батька, [PERSON] , прийняла його сестра, [PERSON] , однак, як він дізнався лише в серпні 2022 року, вона не зверталася за прийняттям спадщини, подала заяву нотаріусу про те, що визнає, що пропустила строк для прийняття спадщини, за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в суд звертатися не буде. Також звертає увагу, що в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і надалі. Вважає, що наведені ним обставини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними , а тому звертається в суд для захисту своїх прав як спадкоємця за законом, просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13.12.2022 року о 10 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого відповідач був повідомлений належним чином, однак із Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Зазначили, що не заперечують проти позову, справу просять розглянути на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. А тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Липник, Жовківського району, Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 25.12.1997 року (арк. спр. 9-10). З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 10.05.1957 року, встановлено, що його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (арк. спр. 12). Те, що батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі підтверджується викладеним у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , яке видане 22.06.1956 року (арк. спр. 13). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00036621155 від 25.08.2022 року, який сформований приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов`ю Вікторівною, встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому у Магерівській селищній раді Жовківського району Львівської області шлюбі із [PERSON] , актовий запис № 23, однак даний шлюб було розірвано 21.07.2005 року, про що було складено актовий запис № 123 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області (арк. спр. 14-15). Тобто дошлюбним прізвищем [PERSON] було [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00036621124 від 25.08.2022 року, який сформований приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов`ю Вікторівною та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1961 року встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (арк. спр. 16-17). Тобто [PERSON] є рідною сестрою позивача [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про право власності на квартиру, яке видане 05.06.1995 року Рава-Руським бюро по приватизації державного житлового фонду, стверджується, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк. спр. 19). Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області 02.05.2016 року (арк. спр. 20). З копії довідки № 874, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 29.08.2022 року, встановлено, що гр. [PERSON] , тобто мати позивача, до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована і проживала в будинку [ADDRESS] (арк. спр. 21). Викладеним у довідці № 876, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 29.08.2022 року, стверджується, що заповіт від імені [PERSON] , померлої [INFO] , виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради не посвідчувався (арк. спр. 22). З копії довідки № 875, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 29.08.2022 року, встановлено, що [PERSON] , чоловік померлої [PERSON] , був зареєстрований та проживав разом з нею в квартирі [ADDRESS] до дня її смерті, [INFO] та вели спільне господарство (арк. спр. 23). З матеріалів справи встановлено, що рідна сестра позивача [PERSON] , [PERSON] , подала нотаріусу в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] , заяву, у якій зазначила, що відмовляється від належної їй частки спадкового майна за законом в користь чоловіка померлої - [PERSON] . Зазначила, що їй роз`яснені та зрозумілі наслідки відмови від прийняття спадщини (арк. спр. 24). Дана заява складена 08.06.2016 року та посвідчена [PERSON] , державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори, яким засвідчено справжність підпису [PERSON] . Тобто суд враховує, що [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері позивача, а своєї дружини, як спадкоємець першої черги за законом, внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 10.02.2021 року (арк. спр. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Викладеним у довідці № 877, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 29.08.2022 року, стверджується, що заповіт від імені [PERSON] , померлого [INFO] , виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради не посвідчувався (арк. спр. 26). А відтак, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому позивач, як син [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] з матеріалів справи не встановлено. Так його дружина, а мати позивача, померла ще до його смерті. Як встановлено із позовної заяви, позивач [PERSON] як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В. щодо спадкування майна після смерті батька, [PERSON] , та приватним нотаріусом роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Так, приватним нотаріусом надано позивачу відповідь за вих. № 49/01-16 від 28.09.2022 року та роз`яснено, що для оформлення спадщини позивачу необхідно звернутися до суду для продовження терміну прийняття спадщини (арк. спр. 30). Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Як наслідок, зважаючи на те, що позивач не був зареєстрований з батьком на день його смерті, після смерті батька йому необхідно було звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак він цього не зробив. Ч. 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] є те, що були введенні карантинні обмеження, внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, а позивач вважав, що в нього є проблеми із здоров`ям, а тому він відносив себе до групи осіб з підвищеним ризиком захворювання коронавірусною інфекцією. Крім того, позивач вважав, що спадщину після смерті батька, [PERSON] , прийняла його сестра, [PERSON] , однак лише в серпні 2022 року він дізнався, що його сестра не зверталася за прийняттям спадщини, подала заяву нотаріусу про те, що визнає, що пропустила строк для прийняття спадщини, за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в суд звертатися не буде. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із ч. 3\~ст. 1272 ЦК України,\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також суд враховує, що крім позивача інших спадкоємців за законом першої черги, а також спадкоємців за законом інших черг, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, а тому у разі неприйняття спадщини позивачем, така може бути визнана відумерлою. Встановлені судом обставини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є поважними, а тому право позивача підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved