Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на завершення приватизації та реєстрацію. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , земельна ділянка загальною площею 0,51 га, з яких 0,25 га під будівлі та 0,26 га для особистого підсобного господарства, які розташовані на території Ківерцівської міської ради Волинської області. Крім того, у рішенні сесії Завітненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №14/6 від 01.04.1994 року, помилково зазначено прізвище спадкодавця « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] ». У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. З врахуванням наведеного просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування, встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] архівного витягу з рішення сесії Завітненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 01.04.1994 року №14/6 «Про розгляд заяв громадян, які звернулися з проханням передати їм земельні ділянки у приватну власність» виданого на ім`я « [PERSON] », визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.11.2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, згідно з поданими заявами просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 04.05.2012 року /а.с. 17/. Відповідно до довідки для оформлення спадщини №281 від 10.10.2022 року та витягу з погосподарської книги №1 за 2011-2015 рік, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,51 га, з яких 0,25 га під будівлі та 0,26 га для особистого підсобного господарства, які розташовані на території Ківерцівської міської ради Волинської області належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після її смерті прийняла племінниця - [PERSON] шляхом як спільного на момент смерті проживання зі спадкодавцем, так і подачі відповідної заяви нотаріусу. Інші спадкоємці, відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , про що написали відповідні заяви до нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] спадкодавцю [PERSON] являється племінницею, тобто відносяться до п`ятої черги спадкоємців за законом, що підтверджується копією рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.04.2020 року /а.с.22-23/. Позивач [PERSON] зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно /а.с.25/. До того ж, суд зазначає, що описка допущена у рішенні сесії Завітненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №14/6 від 01.04.1994 року, де помилково зазначено прізвище спадкодавця « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] », свідчить про невірний переклад з російської мови прізвища спадкодавця. Разом з тим, статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, у судовому засіданні доведено факт права спадкоємця [PERSON] на завершення приватизації та реєстрації права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку, право на яке належало спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved