Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Прокурор в інтересах держави в особі Управління бюджету та фінансів виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. За результатами проведеної прокуром перевірки встановлено, що витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 13447,02 грн. КП «Володимир-Волинське ТМО» не відшкодовано. Однак ні Фінансове управління виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, ні КП «Володимир-Волинське ТМО» не вживали заходів щодо відшкодування бюджетних коштів. Прокурор в позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на користь Управління бюджету та фінансів виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради кошти витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 13447,02 грн. В судовому засіданні прокурор просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник Управління бюджету та фінансів виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради в судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги викладені у позові Володимир-Волинської окружної прокуратури підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Представник відповідача адвокат Проява І.В. позов визнала та просить стягнути з відповідача [PERSON] 50% судового збору у зв`язку із визнанням ним позову до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам ЦК України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Заслухавши пояснення учасників судового проважження, дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Із дослідженого судом вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.01.2022 року, встановлено, що [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на сток 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки. Вирок суду набрав законної сили 26.02.2022 року. Внаслідок даного кримінального правопорушення потерпілий [PERSON] був госпіталізований до КП «Володимир-Волинська ТМО» де здійснювалось його лікування. Із дослідженго судом доідки-розрахунку КП «Володимир-Волинська ТМО» від 01.04.2022 року встановлено, що витрати на лікування [PERSON] за період з 10.05.2021 року по 17.05.2021 року становлять 13447,02 грн. Відповідно до положень ст. 56 ЦПК України у визначених\~законом випадках\~прокурор звертається\~до суду\~з позовною\~заявою,\~бере участь\~у розгляді\~справ за\~його позовами,\~а також\~може вступити\~за своєю\~ініціативою у\~справу,\~провадження у\~якій відкрито\~за позовом\~іншої особи,\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~подає апеляційну,\~касаційну скаргу,\~заяву про\~перегляд судового\~рішення за\~нововиявленими або\~виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185\~цього Кодексу. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач будучи винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, має заборгованість перед КП «Володимир-Волинське ТМО» за лікування потерпілого на загальну суму 13447,02 грн, яка визнається відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач та його представник визнали позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача підлягає стягенню 50 відсотків судового збору на користь держави у відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved