Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

29 червня 202 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Рижик Р. О., засобами поштового зв`язку звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в обґрунтування позивач посилається на те, що з 29 квітня 2020 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте сімейні відносини з відповідачем припинилися та з 2021 року вони проживають окремо. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач взяла на себе. Відповідач, в свою чергу, ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, він працездатний, фізично здоровий та має змогу сплачувати аліменти, а самостійно вона не може забезпечити дитині належний рівень життя. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 10 жовтня 2022 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених таких обставин. Судом установлено, що 29 квітня 2020 року сторони зареєстрували шлюб, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено відповідний актовий запис за № 111 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 квітня 2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрований та проживає разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Отже, судом установлено, що дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на утриманні та вихованні матері, проти чого відповідач заперечень не подав. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом установлено, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, ним не надано доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. З урахуванням усіх обставин справи, установленого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, а також їх дитини, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини має становити 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 29 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved