Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

17 листопада 2022 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області суду надійшла вказана цивільна справа про розірвання шлюбу. Позивачка звернулася з позовною заявою до відповідача в якій зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 29 серпня 2016 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Однак шлюбні відносини між сторонами не склалися. Посилаючись на те, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, позивачка просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивачка в судове засідання надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а справу просила слухати за її відсутності. Надіслала уточнену позовну заяву в якій просила після розлучення залишити " [PERSON] ", повернути їй оригінал свідоцтва про шлюб. Від представника відповідача адвоката Ведющенка В.В. (ордер серія ВА №1043437) надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності і відсутності відповідача та визнання позовних вимог в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] сторони зареєстрували свій шлюб 29 серпня 2016 року виконавчим комітетом Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис №1 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 23 виданого Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки. Позивачка вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дитини, на примирення не згодна. Про примирення не просить і відповідач та згодний на розірвання шлюбу з позивачем. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб між подружжям, яке має дітей, розривається лише в судовому порядку. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення. За такого позовні вимоги позивачки в частині розірвання шлюбу з відповідачем та залишення їй прізвища " [PERSON] " після розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься оригінал свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, який позивачка в уточненій позовній заяві просить повернути відповідно до вимог ч.1 ст.96 ЦПК України Згідно ст. 96 ЦПК України - оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" орієнтує суди, що до заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей. Таким чином, позивач має обов`язком подати свідоцтво про шлюб в оригіналі, а не його копію. Оригінал свідоцтва про шлюб постійно зберігається в матеріалах справи про розірвання шлюбу. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України від 04.08.2011 "Порядок видачі документів про державну реєстрацію актів цивільного стану", після припинення шлюбу внаслідок його розірвання свідоцтва про шлюб повторно не видаються. У таких випадках на письмове прохання заявників відділ державної реєстрації актів цивільного стану видає витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. З огляду на викладене позовні вимоги позивачки в частині повернення оригіналу свідоцтва про шлюб задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: partial