Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

11 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,\~а саме:\~4/9\~часток житлового\~будинку з\~господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовано позов\~тим,\~що позивач\~є власником\~4/9,\~а відповідач\~ 5/9\~часток житлового\~будинку з\~господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами визначився порядок користування житловим будинком, який має окремі входи, а також внутрішнє обладнання. Позивач фактично користується частиною житлового будинку, що складається з таких приміщень: веранди площею 7.0 кв.м, кімнати площею 16,8 кв.м, кімнати площею 11,5 кв.м, кухні площею 10,5 кв.м, санвузла площею 2,4 кв.м, тамбура площею 1,8 кв.м, загальною площею 50,0 кв.м, ганку а3 та погріба під частиною будівлі а1. Крім того, позивач фактично користується господарськими будівлями: сараєм літ Ж та вбиральнею літ З. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2017 року в справі № 750/5688/16 було встановлено порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за вказаною адресою. Оскільки між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто згоди щодо поділу в натурі їхнього домоволодіння, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначив, що між співвласниками дійсно склався порядок користування будинком та надвірними спорудами. Будинок має окремі входи, що дозволяє сторонам абсолютно безперешкодно користуватися своєю власністю. Порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2017 року в справі № 750/5688/16-ц з урахуванням фактичного користування житловим будинком та господарськими спорудами. Справа про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, підлягає вирішенню судом лише у випадку наявності між співвласниками спору. Для реалізації свого права на виділ у натурі частки зі спільної часткової власності співвласники мають звернутися до нотаріуса для укладення відповідного договору. Матеріали справи не містять жодного доказу про факт звернення позивача до нотаріуса щодо укладення договору про виділ частки в натурі. Не надходило відповідне звернення і на адресу відповідача, оскільки в іншому випадку, враховуючи, що між сторонами фактично відсутні спірні моменти стосовно володіння та користування будинком, надвірними спорудами та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відповідач надав би таку згоду та уклав відповідний договір. Крім того, реалізація права на виділ у натурі частки із спільної часткової власності шляхом укладання відповідного договору в нотаріуса є процедурою набагато швидшою та менш затратною, ніж подання позову до суду, що є для відповідача суттєвою умовою. Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт звернення до нотаріуса з метою реалізації права, наданого частиною першою статті 364 Цивільного кодексу України, а тому відповідно і відсутній факт порушення такого права, оскільки позивач навіть не намагався його реалізовувати. У підготовчому засіданні, яке відбулося 28 жовтня 2021 року, представник позивача\~подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виділивши позивачу 4/9 частин вказаного будинку, а відповідачу 5/9 частин, з урахуванням встановленого фактичного порядку користування житловим будинком, припинивши право спільної часткової власності (а.с. 80-81). Вказана заява прийнята до розгляду ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання. Також,\~ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від\~28\~жовтня 2021\~року призначено\~у справі\~судову будівельно-технічну\~експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 24 жовтня 2022 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 45-21 від 26 вересня 2022 року, у зв`язку з чим ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2022 року провадження у справі було поновлено. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача вказав, що позивач позов підтримує та просив суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 4/9 часток будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 31 березня 1993 року (а.с. 8), копією договору міни частини автомобіля і гаража на частину будинку від 06 квітня 1993 року (а.с. 9) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 10). [PERSON] є власником 5/9 часток будинку [ADDRESS] , про що свідчать копія договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 28 листопада 2006 року (а.с. 67) та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 10). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2017 року в справі № 750/5688/16-ц позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про встановлення\~порядку користування\~земельною ділянкою\~-\~задоволено повністю. Встановлено порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні [ADDRESS] згідно варіанту №1 додатку №2 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-274 від 16.01.2017, який складений судовими експертами Пінчук Наталією Олексіївною, [PERSON] (а.с. 14-15). Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 45-21, складеного 26 вересня 2022 року судовим експертом Солдатовою Валерією Сергіївною, технічна можливість поділу, відповідно до вимог ДБН, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] 4/9 часток та [PERSON] 5/9 часток, відповідно до часток у праві власності є. На розгляд суду запропоновано один технічно можливий варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників у праві власності, відповідно до складеного порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами. Так, відповідно до варіанту № 1 поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] , власнику 4/9 частин, пропонується виділити: веранду 2-1 площею 7,0 кв.м, кімнату 2-2 площею 16,8 кв.м, кімнату 2-3 площею 11,5 кв.м, кухню 2-4 площею 10,5 кв.м, санвузол 2-5 площею 2,4 кв.м, тамбур 2-І площею 1,8 кв.м, загальною площею 50,0 кв.м, господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі літ. «а1», ганок літ. «а3», сарай літ. «Ж», вбиральню літ. «З». [PERSON] , власнику 5/9 частин, пропонується виділити (на плані показано зеленим кольором): коридор 1-1 площею 8,5 кв.м, кухню 1-2 площею 7,7 кв.м, котельню 1-3 площею 8,4 кв.м, кімнату 1-4 площею 8,5 кв.м, кімнату 1-5 площею 9,5 кв.м, кімнату 1-6 площею 13,6 кв.м, тамбур 1-І площею 2,7 кв.м, загальною площею 58,9 кв.м, господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі літ. «а2», ганок літ. «а4», сарай літ. «Б», вбиральню літ. «б», гараж літ. «В» з оглядовою ямою літ. «в». Поділ горища та покрівлі житлового будинку виконується по лінії поділу першого поверху будинку (а.с. 92-122). Вказаний варіант поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами пропонується відповідно до фактично складеного порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями між співвласниками, при якому у кожного улаштований окремий вхід, в наявності окремі житлові кімнати, окрема кухня, окремі системи опалення, окремі технічні комунікації, тому в даному варіанті, для здійснення поділу житлового будинку, перепланування та переобладнання житлового будинку не потрібно. Сторони не висловили заперечень на висновок № 45-21 від 26 вересня 2022 року щодо технічної можливості поділу будинку. Згідно з положеннями частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 355\~Цивільного кодексу\~України майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно\~може належати\~особам на\~праві спільної\~часткової або\~на праві\~спільної сумісної\~власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі\~статтею 356\~Цивільного кодексу\~України власність\~двох чи\~більше осіб\~із визначенням\~часток кожного\~з них\~у праві\~власності є\~спільною частковою\~власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів і єдністю об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до\~частин першої,\~другої статті\~367\~Цивільного кодексу\~України майно,\~що є\~у спільній\~частковій власності,\~може бути\~поділене в\~натурі між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене та те, що між сторонами фактично склався порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, при якому в кожного співвласника влаштовано окремий вхід, є в наявності окремі житлові кімнати, окрема кухня, окремі системи опалення, окремі технічні комунікації, для здійснення запропонованого поділу житлового будинку перепланування та переобладнання не потрібно, беручи до уваги те, що при розгляді справи по суті відповідач визнав позов і згоден із запропонованим експертом варіантом поділу будинку, а також те, що такий поділ не порушуватиме прав власників, а тому суд вважає за можливе задовольнити позов та поділити житловий будинок між співвласниками відповідно до варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 45-21 від 26 вересня 2022 року. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Прокоф`єв Богдан Іванович на підставі договору № 28/2/21 про надання правової допомоги від 15 травня 2021 року (а.с. 16, 18). Квитанцією № 291247 від 10 серпня 2021 року підтверджується сплата позивачем адвокату Прокоф`єву Богдану Івановичу 8000 грн. за договором № 28/2/21 про надання правової допомоги від 15 травня 2021 року (а.с. 17). Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються:\~1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою\~статті 141\~ЦПК України\~встановлено,\~що при\~вирішенні питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує:\~1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. А тому,

Outcome: approved