Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

23.06.2022 Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» скерував до суду позов до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №LVH9GR0000000169 від 02.09.2008, в розмірі 5285,84 долари США, що за курсом НБУ від 13.05.2008 складає 154 610,82 грн. та 2481,00грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02.09.2008 АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №LVH9GR0000000169. Згідно вказаного договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 20600 доларів США на термін до 02.09.2011, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №LVH9GR0000000169. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та ст.ст509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 10.02.2011 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість. Однак, рішення суду боржником на даний час не виконане. Таким чином, рішення суду не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена заборгованість за тілом кредиту станом на 13.05.2022 становить 16132,09 доларів США. Оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка було вказана в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011, тобто за період з 02.09.2008 по 10.02.2011, то за період після подання позовної заяви від 10.02.2011, з 25.02.2011 по 13.05.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 5285,84 долари США, що за курсом НБУ від 13.05.2008 складає 154 610,82 грн., та становить 3 % річних від простроченої суми. Ухвалою від 05.07.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача [PERSON] 14.07.2022 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній посилається на необґрунтованість та безпідставність даного позову. Наполягає на застосуванні строку позовної давності. Зазначає, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. А отже, строк позовної давності щодо вимоги про стягнення 3% річних почав перебіг з моменту виникнення обов`язку щодо здійснення таких чергових платежів за кожен місяць. Проте, позивач звернувся до суду лише в 2022 році та просить стягнути заборгованість починаючи з 2011 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином, вважає, що заявлені до стягнення 3% річних заявлені поза межами строку позовної давності, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову (т.1 а.с.42-43). Від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Меркулова В.В. 09.08.2022 року надійшла відповідь на відзив, в якій останнійзазначає про те, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За вимогами п.6.1 Кредитного договору, такий діє до повного виконання сторонами зобов`язання за цим договором. На даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. А відтак, обставини, на які покликається відповідач не відповідають дійсності (т.1 а.с.59-61). 26.09.2022 року від відповідача [PERSON] надійшли додаткові заперечення на позовну заяву, у яких останній зазначив таке. Підставою для звернення до суду з вказаним позовом є заборгованість за кредитним договором №LVH9GR0000000169 від 02.09.2008, що стверджується також і рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011, яке набрало законної сили, та на виконання якого видано виконавчі листи, які перебували на виконанні в Шевченківському ВДВС ЛМУЮ. Зазначає, що позивачем здійснено нарахування відсотків по кредитному договору після завершення строку користування кредитом. Вважає неналежним представлений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, оскільки позивачем не надано первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та його часткового погашення, а з представленого розрахунку неможливо встановити: коли виникла заборгованість, коли і в якій сумі було внесено кошти, яким чином було нараховано заборгованість по комісії та пені, за які періоди відбувалось нарахування, в які періоди відбувалось повернення кошів та в яких розмірах. Вважає позовні вимоги безпідставними та надуманими. Зазначає, що на даний час він не є боржником, що стверджується інформацією з Державного реєстру боржників, а також відносно нього не відкрито жодних виконавчих проваджень, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження. А відтак, на час розгляду справи він не є боржником, у нього відсутні будь-які невиконані грошові зобов`язання перед позивачем. Вважає позовні вимоги безпідставними та надуманими, просить в задоволенні позову відмовити (т.1 а.с.82-84). 17.10.2022 року від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій зазначає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» він заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових запереченнях, а також настоює на застосуванні строку позовної давності. Вважає позовні вимоги безпідставними, надуманими та такими, що не підлягають до задоволення (т.1 а.с.99). 27.10.2022 року від відповідача [PERSON] надійшла ще одна письмова заява, в якій зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру боржників на даний час він не є боржником, а також відносно нього не відкрито жодних виконавчих проваджень, що, на його думку, свідчить про те, що на час розгляду справи судом він не є боржником, а також щодо нього відсутні будь-які невиконані грошові зобов`язання перед позивачем, тому просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутності (т.1 а.с.109). 27.10.2022 року та повторно 07.11.2022 року судом було здійснено запит до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з витребування помісячного розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] у загальній сумі 5285,84 доларів США, що становить 154610,82 грн., тобто помісячний розрахунок 3% річних, нарахованих за період з 25.02.2011 року по 13.05.2022 року (т.1 а.с.115, 206). 07.11.2022 року та 14.11.2022 року представник позивача надав відповіді, в яких вказав, що з технічних причин не виявляється можливим надати більш детальний розрахунок заборгованості [PERSON] , тому позивач направив на адресу суду виписки по всіх рахунках кредитного договору відповідача (т.1 а.с.128-205, т.2 а.с.1-128). 07.11.2022 року представник відповідача [PERSON] подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності (т.1 а.с.123). 21.11.2022 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.03.2020 року по 13.05.2022 року у розмірі 1064,94 доларів США, що за курсом 29.25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05.2022 року складає 31149,50 грн. за кредитним договором №LVH9GR0000000169 від 02.09.2008 року, яка складається з наступного: 1064,94 доларів США - 3% річних від простроченої суми та судові витрати. Також вказав, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення (т.2 а.с.135-139). В обґрунтування уточненої позовної заяви покликається на те, що 02.09.2008 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір №LVH9GR0000000169, згідно умов якого банк зобов`язався надати кредит на суму 20600 доларів США в термін до 02.09.2011 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошті для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами. 10.02.2011 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року було задоволено стягнути заборгованість. Однак згідно ст.ст.526,599 ЦК України, винесення рішення не свідчить про припинення договірних відносин, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. На даний час вищевказане рішення не виконано боржником. Вказує, що прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 16132,09 доларів США. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 01.03.2020 року по 13.05.2022 року має заборгованість 1064,94 доларів США, яка становить 3% річних від простроченої суми. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак в позові та в заяві від 23.09.2022, 29.09.2022, 21.11.2022 просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судовому засіданні 15.08.2022 року представник відповідача - адвокат Магировський Т.А., який брав участь у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду, за допомогою системи «EASYCON», позовні вимоги заперечив, вважає такі безпідставними та необґрунтованим з підстав наведених в відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях [PERSON] . В судове засідання, призначене на 19.12.2022 року учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не з`явились, суд, враховуючи раніше подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання 19.12.2022 року, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ПриватБанк", правонаступником прав та обов`язків якого являється позивач Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №LVH9GR0000000169, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу [PERSON] кредиту розмірі 20 600,00 доларів США на капітальний ремонт, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 02.09.2011. Відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором №LVH9GR0000000169. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідачем протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та щомісячні платежі в рахунок погашення суми кредиту, у зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК»10.02.2011 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 182 204,72грн. за кредитним договором №LVH9GR0000000169 від 02.09.2008, стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат. Судом встановлено, що станом на дату розгляду справи, відповідачем не виконано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року, заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не погашена. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. У цій справі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явило позов 23.06.2022 року. Як вбачається із матеріалів справи, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в уточненій позовній заяві від 21.11.2022 року просить стягнути 3% річних від простроченої суми за період з 01.03.2020 року по 13.05.2022 року, тобто в межах трьохрічного строку, які передували подачі позову. Таким чином, клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності та відмови в задоволенні позову до задоволення не підлягають. Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача [PERSON] у сумі 1064,94 доларів США, що становить 3% річних від простроченої суми за період з 01.03.2020 року по 13.05.2022 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, а тому позовні вимоги підлягаєть задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved