Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Рішенням суду від 16.02.2022 у зазначеній справі позовні вимоги [PERSON] до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено. Виконавчий напис, вчинений 04.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., зареєстрований в реєстрі за №196523, про звернення стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 26877,88 грн визнано таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача у п`ятиденний строк після ухвалення рішення направила заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача понесених під час розгляду справи витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн, що дорівнює половині від понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додано додаткова угода до договору про надання правової допомоги №б/н від 30.11.2021, акт від 17.02.2022 з описом наданих послуг, копія заяви про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, копія ухвали суду від 13.01.2022. В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 30.11.2021 та актом виконаних послуг від 17.02.2022 послуги не сплачені, однак послуги надані адвокатом. За договором визначено, що клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, сума якого узгоджується за згодою сторін та підтверджується актами виконаних робіт. Відповідно до акту виконаних послуг розмір правової допомоги складає 17\~000 грн, однак з урахуванням того, що відповідачем було визнано позовні вимоги та відповідно було розглянуто справу у скорочені строки, вважає за доцільне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 8500 грн. Крім того, зазначила про те, що є позиція Верховного Суду у справі №922/445/19 з приводу того, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, тому просить задовольнити в повному обсязі вимогу щодо витрат на правову допомогу. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, від представника позивача 08.12.2022 надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивача. До заяви додала квитанцію до прибуткового касового ордера №1201 від 01.12.2022 про сплату [PERSON] за актом наданих послуг №б/н від 17.02.2022 8500 грн. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника банку. Також представник позивача просив зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до 3000 грн. В обґрунтування клопотання зазначив, що присудження винагороди у зазначеному адвокатом розмірі не є співмірним та не відповідає принципу розумності, оскільки справа є незначної складності, в даній категорії наявна узгоджена та усталена судова практика, позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у цій категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим. Треті особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень щодо заяви не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Відповідно до договору про надання професійної правової допомоги №б/н від 30.11.2021, укладеному між [PERSON] (адвокат) та [PERSON] (клієнт), адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу у справі про визнання визнання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хара Н. С. №19652 від 04.06.2020 таким, що не підлягає виконанню (а.с.5-6). Відповідно до п.3.2 клієнт зобов`язаний здійснити або доручити третім особам оплати послуг, компенсації витрат адвоката згідно з цим договором. Пунктом 5.1 договору визначено, що гонорар узгоджується за згодою сторін та підтверджується актами виконаних робіт. Додатковою угодою №1 до договору до договору про надання правової допомоги №б/н від 30.11.2021 визначений порядок оплати та вартість юридичних послуг адвоката у цій справі вартість послуг(а.с.52-53). Додатковою угодою визначено, що оплата послуг сплачується після підписання акту виконаних робіт готівкою з видачею квитанції про сплату або у безготівковій формі на рахунок адвоката зазначеного у реквізитах даної угоди. Суду надано акт наданих послуг від 17.02.2022 з детальним описом наданих послуг, згідно з яким вартість наданих за Договором послуг погоджена сторонами у сумі 17\~000,00 грн (а.с.54). Акт є підставою для проведення розрахунків. Представник позивачки зверталася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення цієї позовної заяви, яка була задоволена ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13.01.2022 (справа №643/23469/21) (а.с.55-60, 61-65). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1201 від 01.12.2022 [PERSON] сплатила за актом наданих послуг №б/н від 17.02.2022 8500 грн. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання\~розподілу судових\~витрат,\~суд має\~з`ясувати склад\~та розмір\~витрат,\~пов`язаних з\~оплатою правової\~допомоги.\~На підтвердження\~цих обставин\~суду повинні\~бути надані\~договір про\~надання правової\~допомоги (договір\~доручення,\~договір про\~надання юридичних\~послуг та\~ін.),\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних із\~наданням правової\~допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки,\~посвідчення про\~відрядження). Постанова Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~27.06.2018\~у справі\~№826/1216/16\~визначає,\~що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При встановленні розміру гонорару врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 19 травня 2021 року у справі № 754/12116/18. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)). Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правову допомогу підтверджені актом з описом наданих послуг підписаний [PERSON] та адвокатом Іванченко А.В. 17.02.2022, сплачені готівкою з видачею квитанції про сплату 01.12.2022, що передбачено умовами додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 30.11.2021. Отже, сплата [PERSON] коштів на оплату наданих послуг за договором про надання правової допомоги №б/н від 30.11.2021 на користь адвоката у сумі 8500 грн підтверджена. Суд, враховуючи складність справи,\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт,\~визнання позовних\~вимог відповідачем,\~зменшення позивачем\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу на\~50%,\~вважає заявлений\~позивачкою до\~стягнення розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~таким,\~що відповідає\~критерію реальності\~та розумності\~їхнього розміру,\~та дійшов висновку про задоволення вимог позивачки щодо стягнення витрат на правову допомогу у сумі 8500 грн. Відповідачем не обґрунтовано недотримання позивачем принципу співмірності та справедливості розміру витрат на правничу допомогу, а тому посилання відповідача на співмірність витрат на правничу допомогу судом не приймається. На підставі викладеного,

Outcome: approved