Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

03 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 липня 2013 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2019 року шлюб було розірвано. У шлюбі у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин позивач протягом багатьох років разом з дітьми постійно проживає в квартирі [ADDRESS] моменту народження, а саме з 2016 року по теперішній час, спільний син сторін [PERSON] не зареєстрований (місце реєстрації не визначено), що суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, які гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, чинить багато перешкод у нормальному розвитку дитини. Після розірвання шлюбу Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з проханням надати їй письмову згоду на реєстрацію дитини за адресою, де вона проживає, однак Відповідач безпідставно відмовляється від надання такої згоди. З огляду на викладене, позивач посилаючись на положення ст.11 Закону України Про охорону дитинства, ст.29 ЦК України, ст.ст.160, 161 СК України просить його вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. У випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але подав до суду заяву якою позовні вимоги визнає. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 липня 2013 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2019 року шлюб було розірвано. У шлюбі у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин позивач протягом багатьох років разом з дітьми постійно проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою № Н-03-27431 та рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2021 року, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач - [PERSON] , зареєстрований та проживає окремо, а саме за адресою: [ADDRESS] . З моменту народження, а саме з 2016 року по теперішній час, спільний син сторін [PERSON] не зареєстрований (місце реєстрації не визначено), що суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, які гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, чинить багато перешкод у нормальному розвитку дитини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності матері позивача, що підтверджується відповідним ордером №000786, серії ХМН, виданого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 19 грудня 2007 року. На даний час у вказаній квартирі зареєстрована позивач разом з донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію № Н-03-27431. Відповідно до ст. 11 ЗУ Про охорону дитинства кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. ч. 1 ст. 242 ЦК України визначено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Ч.1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру , затверджених постановою КМУ від 02.03.2016року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено, між сторонами існує спір щодо реєстрації місця проживання дитини, яка фактично на час розгляду справи проживає разом із матірю в [ADDRESS] , оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію дитини за місцем її фактичного проживання. Статтею 3 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. А тому, суд вважає, що необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька за адресою [ADDRESS] . Судові витрати по справі становлять 992,40 грн, як відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позвача. На підставі викладеного та

Outcome: approved