Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 27.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області за актовим записом №71. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, протилежність поглядів на сімейне життя, у зв`язку з чим вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між подружжям не досягнуто, шлюбних стосунків не підтримують, зберігати сім`ю надалі не бажає, тому просить розірвати шлюб. При реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище -« [PERSON] ». Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору просить стягнути в її користь з відповідача по справі. Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.11.2022р. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач по справі [PERSON] не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області за актовим записом №71, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2013р. (а.с. 9). Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.11.2015р., серії [NUMBER] від 04.10.2021р. (а.с. 10, 11). Неповнолітні діти зареєстровані та проживають разом із позивачем по справі [PERSON] , що стверджується копією довідки про склад сім`ї №1213 від 03.11.2022р. та актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства, фактичного місця проживання особи №362 від 07.11.2022р. (а.с. 12, 13). Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім`я розпалась, а шлюб існує формально. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved