Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

28.11.2022 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов [PERSON] до Головного управління Національної поліції у Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди - задовольнити частково. Вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] 10 000 (десять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди. Вищевказаним рішенням суду питання про судові витрати не вирішено. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, а також вирішити питання стосовно повернення помилково сплаченого надлишку судового збору. Ухвалою суду від 09.12.2022 року вказану заяву представника позивача було призначено до розгляду з повідомленням сторін на 13.12.2022 року о 10:00 год. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце судового засідання. Суд не вбачає перешкод для ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності учасників справи, котрі були належним чином повідомленні про судове засідання, відтак дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом паяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до чч. 4,5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Між адвокатським бюро "Андрій Ганжа та партнери" та [PERSON] був укладений Договір про надання правової допомоги від 22.03.2021р. Згідно пункту 1.1 Договору, предметом цього Договору є надання адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язанні чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваний, невизнаних його права та законних інтересів. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 22.03.2022 року та акта виконаних робіт від 28.11.2022 року, вбачається, що витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги складають 10 000 грн., обсяг наданих послуг позивачу адвокатським бюро складає 26,5 робочих годин. Суд вважає, що понесені позивачем витрати у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом цивільної справи в суді, є обґрунтованими, та підтверджені наданими представником позивача документами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 908 грн. за позовну вимогу, а також 454 грн. за заявою про забезпечення доказів, яка була задоволена ухвалою суду 30.07.2021. Враховуючи викладене, заява представника позивача підлягає частковому задоволенню, і понесені позивачем витрати при розгляді даної справи підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України на користь [PERSON] в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. (10000x10000:50000) на професійну правничу допомогу, а також судовий збір в сумі 272 (двісті сімдесят дві) грн. 40 коп. (1362x10000:50000). Суд також дійшов висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Outcome: partial