Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Виконавчий комітет Житомирської міської ради, який діє в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] також є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої записані відповідно до частини першої ст.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Житомирської міської ради як діти, які проживають в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. В період з 2020 по 2022 роки [PERSON] злісно та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не створює належних та безпечних умов для проживання дітей, не забезпечує їм належного лікування та догляду, не працює, соціальні виплати на дітей витрачала не за призначенням, не забезпечує права дітей на здобуття освіти, діти часто вдавалися до крадіжок. Із [PERSON] неодноразово проводилася профілактично - роз`яснювальна робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, забезпечення належного відвідування дітьми навчальних закладів, надавалися рекомендації щодо можливості працевлаштування, приведення житла до належного санітарно - гігієнічного стану, також її було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, однак змін в поведінці відповідачки [PERSON] не відбулось. 25 липня 2022 року молодша дочка [PERSON] - [PERSON] випала з вікна третього поверху квартири [ADDRESS] . За місцем проживання [PERSON] відсутні умови для проживання малолітніх дітей, у зв`язку з чим малолітні [PERSON] та [PERSON] були вилучені з сім`ї та поміщені до КП "Дитяча міська лікарня ім.В.Й.Башека" Житомирської міської ради. Також зазначає, що відповідач [PERSON] , раніше судимий, в даний час не відбуває покарання у місцях позбавлення волі, однак місце його перебування невідоме. Враховуючи вищевикладене у сукупності, позивач просить в судовому порядку позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 жовтня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21 листопада 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання, призначене на 14 грудня 2022 року о 14 годині 00 хвилин, сторони та інші учасники справи не прибули. Представник позивача - [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. При винесенні рішення просить врахувати інтереси дітей. Представник третьої особи - Жалюк В.С. подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує. Також просить долучити до матеріалів справи висновок щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до положень ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері: [PERSON] . Відповідно до листів - звернень Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №17 від 11.11.2021, від 12.11.2021, від 30.12.2021, від 25.07.2022, від 08.09.2022, адресованих Службі (управлінню) у справах дітей Житомирської міської ради, Житомирському міському центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Житомирському відділу поліції ГУНП в Житомирській області, Департаменту освіти Житомирської міської ради, [PERSON] та [PERSON] не приходять до школи. Неодноразові спроби обстеження умов проживання та залучення дітей до навчання не принесли жодного результату. В зв`язку із вказаним директор школи [PERSON] просила притягнути матір дітей до відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків. Згідно повідомлень Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 15.11.2021, від 30.11.2021, від 16.12.2021, від 30.12.2021, від 02.08.2022, від 15.08.2022, під час відвідування родини [PERSON] за місцем її проживання, громадянка [PERSON] відмовилась надавати будь які письмові пояснення, в будинку порушені санітарно - гігієнічні умови проживання дітей, з [PERSON] проведено профілактичні бесіди щодо недопущення випадків неналежного виконання батьківських обов`язків. У відповідності до актів, складених працівниками ЗОШ №17 та служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, про обстеження (спроби обстеження) умов проживання та про відвідування сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] від 09 вересня 2021 року, від 20 вересня 2021 року, від 21 вересня 2021 року, від 18 жовтня 2021 року, від 16 листопада 2021 року, від 22 листопада 2021 року, від 23 грудня 2021 року, від 25 липня 2022 року, [PERSON] під час обстежень неодноразово була відсутня вдома, про що через двері повідомляла її донька [PERSON] , в квартирі на момент обстеження був безлад, не прибрано, наявна антисанітарія, речі розкидані, меблі поламані, в дітей брудні речі, продуктами харчування та засобами гігієни забезпечені не в повній мірі. За змістом постанови Корольовського районного суду м.Житомира в справі № 296/10050/21 від 16.05.2022, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-50 КУпАП (невиконання законних вимог посадових (службових) осіб органу опіки та піклування, недопущення тим із батьків або тим з інших членів родини, з яким проживає дитина, або особою, яка проживає з таким із батьків (дитиною), посадових (службових) осіб органу опіки та піклування до обстеження умов проживання дитини, створення перешкод посадовим (службовим) особам органу опіки та піклування при здійсненні інших покладених на них законом повноважень). Вважаючи, що відповідачі самоусунулись від виховання дітей, позивач звернувся до суду із вимогами позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зважає на наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Так, з матеріалів справи вбачається, що наказом служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 30 серпня 2022 року №49-ІІ, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дітей, які проживають в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї, складеного 05.08.2022, [PERSON] має низький виховний потенціал матері, неналежні умови проживання, потреби дітей не задовольняються в повному обсязі. 26 липня 2022 року о 16 годині в інфекційне відділення Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради в супроводі головного спеціаліста служби у справах дітей поступили діти: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується повідомленням Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради від 26.07.2022 №04/7-782. У відповідності до наявного в матеріалах справи повідомлення Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради, 14.09.2022 о 15 годині 00 хвилин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передано головному спеціалісту служби (управління) у справах дітей [PERSON] з метою влаштування дітей до комунальної установи "Житомирський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей Сонячний дім" Житомирської обласної ради. Зі змісту висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням від 07.12.2022 №1081 вбачається, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дітей, не створює належні та безпечні умови для проживання дітей, не забезпечує права дітей на здобуття освіти та належний догляд, проживає в антисанітарних умовах, тому подальше проживання дітей в сім`ї становить загрозу їх життю та здоров`ю. Місце перебування батька дітей [PERSON] невідоме. Відтак, орган опіки та піклування зазначає, що позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Суд приймає до уваги те, що у відповідності до наявних у матеріалах справи документів, мати малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] не з`являється до навчальних закладів, де навчаються її діти [PERSON] і [PERSON] , які школу практично не відвідують, у житті, навчанні, вихованні дітей участі не приймає. Крім того, суд враховує те, що батько малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] не приймає жодної участі в житті та вихованні дітей, місце його перебування невідоме. Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 26 липня 2022 року, складеного працівниками служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, відповідачка [PERSON] не створила належні умови для проживання та виховання дітей. Також працівниками вказаної служби було неодноразово вчинено спроби обстеження помешкання [PERSON] , по що свідчать акти від 26 серпня 2022 року, від 07 вересня 2022 року та постанова Корольовського районного суду м.Житомира в справі № 296/10050/21 від 16.05.2022. Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно [PERSON] , [PERSON] , а також ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно [PERSON] , оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечують належний медичний догляд, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Докази на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] намагаються належним чином виконувати покладені на них батьківські обов`язки та покращити умови проживання дітей в матеріалах справи відсутні, та відповідачами в ході розгляду справи не надані. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність факту ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) платника аліментів, яка має стягуватись на утримання малолітньої дитини, суд враховує те, що відповідачі є особами працездатного віку, відомості про наявність обставин, які унеможливлюють стягнення з них аліментів, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь особи або закладу, де будуть перебувати діти, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь особи або закладу, де будуть перебувати діти, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідачів підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 3 969,60 грн (992,40 грн х 4).

Outcome: approved