Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог. У грудні 2021 року позивач [PERSON] подала до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву, заявив позовні вимоги до [PERSON] , Гаражно-будівельного кооперативу «Центральний», третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом». Згідно до позовних вимог позивач просить: -визнати за спадкоємцем [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] площею 18,7 кв.м. з оглядовою ямою, який розташований в блоці 1 гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» по [ADDRESS] ,- в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 2.Позиція позивача. [INFO] помер чоловік позивача, - [PERSON] , про що 09 лютого 2021 року Заводський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) склав відповідний актовий запис за № 189. Шлюб між позивачем та [PERSON] , був зареєстрований 26 серпня 1972 року, у Палаці щастя м. Дніпродзержинська в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, актовий запис за № 961. Від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , про що 30 червня 1975 року Бюро ЗАГС Радянського району м. Брянська в книзі реєстрації актів про народження був зроблений відповідний актовий запис за № 871. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, яке складається з гаражу № [NUMBER] , розташованого в блоці № [NUMBER] гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» (юридична адреса: м. Кам`янське. вул. Широка, 5-Б). Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є позивач як його дружина та син [PERSON] . Після відкриття спадщини, після смерті чоловіка [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. На частину спадкового майна, а саме на квартиру [ADDRESS] позивачу державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадковим майном є і гараж № [NUMBER] площею 18.7 кв. м в блоці 1 гаражно-будівельного кооперативу «Центральний», розташованого в м. Кам`янське. вул. Широка. 5-Б. На гараж постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 16 листопада 2021 року позивачу відмовлено у вчинені нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дійсно, правовстановлюючі документи на вказаний гараж відсутні, право власності на спадковий гараж не зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно довідки Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 20 серпня 2021 року за № 356 на гараж № [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , ГБК «Центральний», є інвентаризаційна справа, гараж складається з А-1 гаражу площею 18,7 кв. м, дані про реєстрацію права власності відсутні. Разом з тим, згідно рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 10 березня 1983 року № 104 надано земельну ділянку для розміщення кооперативних гаражів в [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Брежнєвської районної ради міста Дніпродзержинська від 17 серпня 1984 року затверджено списки членів товариства «Автолюбитель» УРСР для будівництва гаражів по [ADDRESS] . Згідно додатку № 1 до даного рішення членом товариства «Автолюбитель» ГБК «Центральний» за порядковим номером 300 вказано гр. [PERSON] , який мешкає по [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Брежнєвської районної ради міста Дніпродзержинська від 11 вересня 1987 року за № 318 виділено земельні ділянки для будівництва гаражів. Згідно додатку № 2 до зазначеного рішення за порядковим номером 157 вказано прізвище [PERSON] . Таким чином, [PERSON] на час смерті був членом гаражно- будівельного кооперативу «Центральний», гараж № [NUMBER] збудовано на виділеній для цих цілей землі, пайовий внесок в сумі 500,00 (п`ятсот) гривень [PERSON] сплачено повністю. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань місцезнаходженням гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» є: Україна, 51931, Дніпропетровська область, місто Кам`янське. вулиця Широка, будинок 5 Б, дата державної реєстрації: 11.12.1998 року. Згідно довідки ГБК «Центральний», останній було створено згідно рішення Брежнєвської ради народних депутатів міста Дніпродзержинська № 337 від 19 жовтня 1984 року створено гаражно-будівельний кооператив «Центральний» за адресою: [ADDRESS] . Документи, на підставі яких змінено юридичну адресу гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» з вулиці Садова, 9-ий провулок Заваріхіна на вулицю Широка, 5-Б, відсутні. 3.Позиція Відповідачів. Відповідачем [PERSON] подана заява про визнання позовних вимог позивача [PERSON] , у повному обсязі. Представником Гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» подано про визнання позовних вимог позивача, та розгляд справи за їх відсутності. 4.Позиція 3-ої особи. Перша кам`янська державна нотаріальна контора на ухвалу про витребування доказів надала копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також подана заява про проведення розгляду справи за відсутності представника нотаріальної контори. 5.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 15 грудня 2021 року позивачем подано даний позов до провадження суду. 30 травня 2022 року судом отримано довідку про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] .. 30 травня 2022 року відкрито провадження у справі, в порядку загального позовного провадження. 23 червня 2022 року від відповідача [PERSON] подана заява про визнання позовної заяви та розгляду справи за його відсутності. 23 червня 2022 року головою правління ГБК «Центральний» Крупій В.І. подана заява про визнання позовних вимог та розгляду справи за відсутністю представника відповідача. 30 червня 2022 року позивачем подано заяву про проведення розгляду справи за її відсутністю. 14 вересня 2022 року позивачем подано заяву про закриття підготовчого провадження. 29 вересня 2022 року позивачем подано заяву про витребування спадкової справи після померлого [PERSON] , померлого [INFO] . 29 вересня 2022 року ухвалою суду витребувано докази за заявою позивача. 25 жовтня 2022 року представником Першої кам`янської державної нотаріальної контори подано клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника нотаріальної контори. 01 листопада 2022 року судом отримано від Першої кам`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведену після померлого [INFO] [PERSON] . 23 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті. 07 грудня 2022 року позивачем подано заяву про підтримання заявлених позовних вимог, і проведення розгляду справи за наявними доказами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 6.Фактичні обставини. Згідно до архівного витягу від 22 листопада 2021 року за № Л-348/02-13 (а.с. 20), виданого Архівним управлінням Кам`янської міської ради підтверджено що згідно до протоколу від 17 серпня 1984 року № 8 виконавчим комітетом Брежнєвської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, рішення від 17 серпня 1984 року № 280 «Про затвердження списку членів спільноти «Автомотолюбитель» УСРС для будівництва гаражів по [ADDRESS] , було затверджено списки членів спільноти «Автолюбитель УРСР» для будівництва гаражів на [ADDRESS] , а також затверджено статут гаражно-будівельного кооперативу «Центральний», і затверджено обрання голови гаражно-будівельного кооперативу «Центральний». Згідно до списку членів кооперативу, згідно до додатку № 1 до рішення під п. 300 зазначено [PERSON] .. Рішенням Виконавчого комітету Брежнєвської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 19 жовтня 1984 року за № 337 (а.с. 23), вирішено утворити гаражно-будівельний кооператив «Центральний» по [ADDRESS] . Також, згідно до архівного витягу за № Л-356/02-13 від 01 грудня 2021 року виданого Архівним управлінням Кам`янської міської ради (а.с. 21), підтверджено що згідно до протоколу від 11 вересня 1987 року за № 10 виконавчого комітету Брежнєвської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, рішення від 11 вересня 1987 року за № 318 «Про будівництво гаражів в кооперативі «Центральний», було затверджено список гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» на виділення земельних ділянок згідно додатку № 2, в якому за п. 157 земельна ділянка під номером 85 виділена [PERSON] , що також підтверджено витягом з рішення № 318 від 11 вересня 1987 року (а.с. 22). Дозволом Відділу комунального господарства Виконавчого комітету Брежнєвської районної ради народних депутатів за № 175 від 21 грудня 1984 року, згідно рішення виконавчого комітету Брежнєвської районної ради народних депутатів за № 280 від 17 серпня 1984 року [PERSON] , надана дозвіл на будівництво капітального гаражу в комплексі гаражно-будівельного кооперативу по [ADDRESS] , що підтверджено дозволом (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Юридичною адресою кооперативу «Центральний» є: Україна, 51931, Дніпропетровська область, місто Кам`янське. вулиця Широка, будинок 5 Б. дата державної реєстрації: 11.12.1998 року, що підтверджено витягу (а.с. 16-18). \~ \~ \~ \~Довідкою гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» за № 30 від 26 жовтня 2021 року (а.с. 24), підтверджено членство [PERSON] у кооперативі, та належності йому як члену кооперативу гаражу під № [NUMBER] розташованого у 1-ому блоці, по вулиці Широкій, 5-Б у м. Кам`янське дніпропетровської області. Також підтверджено, що [PERSON] виплачено повний пайовий внесок за цей гараж у сумі 500 гривень. \~ \~ \~ \~Згідно до технічної характеристики, гараж за № [NUMBER] у блоці № [NUMBER] , по [ADDRESS] , складається із приміщення гаражу А-1 площею 18,7 кв.м, зі оглядовою ямою, що підтверджено копією технічного паспорту (а.с. 12-15). \~ \~ \~ \~Згідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 29) підтверджено, що 26 серпня 1972 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , згідно до актового запису № 961 від 26 серпня 1972 року проведеного Палацом щастя міста Дніпродзержинська. Прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON] . \~ \~ \~ \~Від шлюбу, позивач та її чоловіка, народився [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, актовий запис № 871 від 30 червня 1975 року (а.с. 30). \~ \~ \~ \~ [PERSON] , народжений [INFO] , помер [INFO] , смерть якого зареєстрована за актовим записом № 189 від 09 лютого 2021 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджено копією свідоцтва (а.с. 31). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] подала до Першої кам`янської нотаріальної контори заяву від 03 березня 2021 року про прийняття спадщини відкритої на час смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , що стало підставою для заведення спадкової справи за № 182/2021, номер у спадковому реєстрі 67290550, що підтверджено копією спадкової справи. \~ \~ \~ \~09 червня 2021 року [PERSON] подана заява про відмову від права на прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця батька спадкоємця, - [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~22 серпня 2022 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця чоловіка спадкоємця [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~Щодо гаражу під № [NUMBER] розташованого у 1-ому блоці, по [ADDRESS] дніпропетровської області, [PERSON] , державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Главчевою Л. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , з підстав відсутності реєстрації права власності за спадкодавцем на зазначене майно, на підставі чого винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 3479/02-14 від 16 листопада 2021 року (а.с. 27). \~ \~ \~ \~Довідкою гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» за № 03 від 18 червня 2022 року підтверджено що після померлого чоловіка [PERSON] , [PERSON] виплатила повний пайовий внесок як член кооперативу, щодо гаражу № [NUMBER] блоку № [NUMBER] в ГБК «Центральний» за адресою місто Кам`янське Дніпропетровської області, вулиця Широка, 5-Б, площею 18,7 кв.м (а.с. 54). 7.Норми права. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ст. 41 Конституції України, Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст. 55 Конституції України, Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. \~ \~ \~ \~Ст.\~4\~Цивільного Кодексу\~Української РСР\~(1963\~року). Підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. \~ \~ \~ \~Цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають: \~ \~ \~ \~з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; \~ \~ \~ \~з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій з актів планування; \~ \~ \~ \~в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва; \~ \~ \~ \~внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав; \~ \~ \~ \~внаслідок інших дій громадян і організацій; \~ \~ \~ \~внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. \~ \~ \~ \~Ст.\~86\~Цивільного Кодексу\~Української РСР\~(1963\~року). Право власності. \~ \~ \~ \~Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. \~ \~ \~ \~Право власності в Україні охороняється законом. \~ \~ \~ \~Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. \~ \~ \~ \~Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. \~ \~ \~ \~Усі форми власності є рівноправними. \~ \~ \~ \~Відносини власності регулюються Законом України «Про власність». \~ \~ \~ \~Ст. 112 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року). Поняття спільної власності. \~ \~ \~ \~Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. \~ \~ \~ \~Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). \~ \~ \~ \~Ч.\~1\~статті 128\~Цивільного Кодексу\~Української РСР\~(1963\~року). Момент виникнення права власності у набувача майна за договором. \~ \~ \~ \~Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Стаття 5 Цивільного Кодексу України.\~Дія актів цивільного законодавства у часі 1. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. 2. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. 3. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 Цивільного Кодексу України, Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України: 1.кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 1 ст. 20 Цивільного Кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Ст. 1216 Цивільного Кодексу\~України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч. 1 ст. 1217 Цивільного Кодексу України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1 ст. 1218 Цивільного Кодексу України, - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1223 Цивільного Кодексу України: 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1261 Цивільного Кодексу України.\~Перша черга спадкоємців за законом. 1.У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 8.Висновки і мотиви. Згідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у Постанові від 10.10.2018 року № 557/1209/16-ц, Відповідно до ст.2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.3 зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2 ст.5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 5.08.92 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 5.08.92 №449 (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 5.08.92, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до\~Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в\~ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів"\~та в\~листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Гараж під № 85 розташованого у 1-ому блоці, по [ADDRESS] дніпропетровської області, побудовано [PERSON] , в 1986 році, як членом гаражно-будівельного кооперативу «Центральний», що підтверджено копією технічного паспорту на гаражу (а.с. 15), що узгоджується із іншими доказами в їх сукупності. Відповідно до п. 8 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» - у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Довідкою гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» за № 30 від 26 жовтня 2021 року (а.с. 24), підтверджено членство [PERSON] у кооперативі, та належності йому як члену кооперативу гаражу під № [NUMBER] розташованого у 1-ому блоці, по вулиці Широкій, 5-Б у м. Кам`янське дніпропетровської області. Також підтверджено, що [PERSON] виплачено повний пайовий внесок за цей гараж у сумі 500 гривень. Згідно із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вимогами статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто на\~1986\~рік [PERSON] ,\~за своє\~життя,\~як член\~ГБК «Центральний»\~здійснив будівництво\~гаражу під\~№ [NUMBER] \~розташованого у\~1-ому\~блоці,\~по [ADDRESS] ,\~ у відповідності до виділеної земельної ділянки під забудову, порядку визначеному Земельним Кодексом УРСР. І станом на 1986 рік, як відображено за змістом технічного паспорту на зазначений гараж, [PERSON] за своє життя набув право власності як член ГБК «Центральний» на гараж під\~№ [NUMBER] \~розташованого у\~1-ому\~блоці,\~по [ADDRESS] дніпропетровської\~області,\~що також\~узгоджується із\~правовою позицією\~викладеною Верховним\~Судом у Постанові від 10.10.2018 року № 557/1209/16-ц. Таким чином, на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у склад його спадщини увійшло його право власності на гараж під № [NUMBER] розташованого у 1-ому блоці, по [ADDRESS] дніпропетровської області. Позивач, будучи дружиною померлого, яка подала в передбачений 6-ти місячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , прийняла фактично спадщину після його смерті, в тому числі і зазначений гараж. Як встановлено зі змісту спадкової справи заведеної 03 березня 2021 року за заявою [PERSON] спадкової справи за № 182/2021, номер у спадковому реєстрі 67290550, спадкодавець [PERSON] за своє життя заповіту не складав, а тому спадкування відбувається за законом. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги за законом також є відповідач [PERSON] , [INFO] , який є сином спадкодавця, і який в межах спадкової справи за № 182/2021, номер у спадковому реєстрі 67290550, подав заяву 09 червня 2021 року про відмову від права на прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця батька спадкоємця, - [PERSON] , померлого [INFO] , на користь своєї матері [PERSON] . Також в межах цивільної справи, відповідачем [PERSON] подана заява про визнання позовних вимог заявлених позивачем. А тому, дослідив підстави та обґрунтування позову, на підставі достатніх, допустимих та належних доказах, за їх сукупністю, встановив фактичні данні, які послугували підставою для зверненням із позовом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 9.Судові витрати. Позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 гривень, що підтверджено квитанції (а.с. 1). В порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати стороною позивача, з врахуванням не заявлення позивачем вимог про їх стягнення з відповідача, підлягають покладенню на позивача.

Outcome: approved