Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач через свого представника - адвоката Дураченко Г.О. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним кредитний договір № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , стягнути понесені витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що 29.07.2020 року [PERSON] звернувся до адвоката Дураченко Г.О. за наданням правової допомоги з питання перевірки відомостей щодо наявності обставин, що перешкоджають йому виїзд за кордон, а саме перевірити відомості Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження, у вищевказаних реєстрах інформація про позивача була відсутня. Проте на сайті Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за пошуком за прізвищем, ім`ям та по батькові було знайдено рішення від 20.03.2019 року по цивільній справі № 200/19581/18, яким задоволено позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року в розмірі 39126 грн. 81 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 20000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 15337 грн. 89 коп., пеня 3788 грн. 92 коп., судовий збір в розмірі 1762,00 грн., а всього 40888 грн. 81 коп. 06.08.2020 року в приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позивач та його представник адвокат Дураченко Г. О. ознайомилися з матеріалами справи та з текстом рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року по цивільній справі №200/19581/18. Оскільки жодного кредитного договору з АТ «КРЕДОБАНК» [PERSON] не укладав, жодних грошових коштів від нього не отримував, договір з АТ «КРЕДОБАНК» укладений без його відома та на підробні документи, він звернувся з апеляційною скаргою на це рішення суду. Окрім цього, користуючись правом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, позивач вважає за необхідне звернутися до суду із даною позовною заявою про визнання недійсним кредитного договору №СL2r-72394 від 22 серпня 2017 року. Як зазначено у позовній заяві, наприкінці листопаду 2014 року під час святкування ювілею друга позивача у кафе, у позивача та двох його друзів були викрадені сумки з документами та грошима, в тому числі були викрадені паспорти. Позивач негайно звернувся до Бабшкінського районного відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області з заявою про викрадення паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1998 року на ім`я [PERSON] . За результатами розгляду його заяви паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1998 року на ім`я [PERSON] , з 03.12.2014 року в інформаційній підсистемі «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України значиться як недійсний. 19.12.2014 року у зв`язку з втратою вищевказаного паспорту Шевченківським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , вказані обставини підтверджуються відповіддю ГУ ДМС України у Дніпропетровській області №1201.4.1-8467/12.3-20 від 10.08.2020 року на адвокатський запит адвоката Дураченко Г.О. від 06.08.2020 року. Також після детального ознайомлення з матеріалами кредитної справи за кредитним договором № СL2r-72394 від 22 серпня 2017 року позивач повідомляє, що усі підписи на кредитному договорі, додатках до договору, анкеті Позичальника за Позичальника зроблені не його рукою, повністю не збігаються з його підписом, зразок якого міститься в паспорті громадянина України серії [NUMBER] ; на підтвердження особи позичальника наданий викрадений в 2014 році недійсний паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1998 року на ім`я [PERSON] , в якому вклеєні 2 фото іншої особи; на підтвердження особи позичальника надана підроблена довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, в якій не збігаються назва органу видачі, дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб, підпис та ПІБ особи, що видала довідку, дата видачі довідки. Позивач не був стороною договору, не було його домовленості стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних справ та обов`язків. Договір з АТ «КРЕДОБАНК» укладений без його відома та на втрачені/викрадені та підроблені документи, підписаний невстановленою особою, що суперечить визначеному порядку та формі вчинення договорів; такий договір не може бути визнано дією позивача, що спрямована на набуття, зміну або припинення ним своїх прав та обов`язків. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020 року для розгляду даної справи була визначена суддя Лукінова К.С., якою ухвалою від 30.12.2020 року відкрито провадження у справі та визначено про розгляд справи за правилами загального провадження з проведенням підготовчого засідання. Розпорядженням керівника апарату суду № 166 від 30.03.2022 року та Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2022 року дана справа передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О. Ухвалою від 04.04.2022 року цивільна справа прийнята суддею до провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2022 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У наданій суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила провести судове засідання без її участі та винести заочне рішення. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 08.11.2022 року, проте причини неявки представник відповідача суду не повідомив, відповідач не подав відзив на позовну заяву. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі за відсутності сторін заочне рішення суду, проти чого не заперечує представник позивача, та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року, ухваленим у цивільній справі № 200/19581/18, задоволено позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року в розмірі 39126 грн. 81 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 20000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 15337 грн. 89 коп., пеня 3788 грн. 92 коп., судовий збір в розмірі 1762,00 грн., а всього 40888 грн. 81 коп. Дізнавшись про ухвалення вказаного рішення, 06.08.2020 року в приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позивач та його представник адвокат Дураченко Г.О. ознайомилися з матеріалами справи № 200/19581/18, в тому числі із текстом вказаного рішення суду. Заперечуючи проти укладання з АТ «КРЕДОБАНК» будь-якого кредитного договору та отримання від банку в кредит коштів, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою на вищевказане рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 року. Крім того, [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «КРЕДОБАНК» про визнання недійсним кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , що є предметом розгляду у даній цивільній справі. Як вбачається з тексту кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, копія якого міститься у матеріалах справи, цей договір укладено між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», яким в подальшому змінено найменування на АТ «Кредобанк», та позичальником [PERSON] , предметом договору є те, що банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кошти, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. За умовами договору кредит видано на суму 20000,00 грн. строком кредитування 24 місяці терміном до 21.08.2019 року. Крім вищенаведеного судом також встановлено, що наприкінці листопаду 2014 року під час святкування ювілею друга позивача у кафе, у позивача та двох його друзів були викрадені сумки з документами та грошима, в тому числі були викрадені паспорти. За вказаним фактом позивач звернувся до Бабшкінського районного відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області з заявою про викрадення паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1998 року на ім`я [PERSON] . За результатами розгляду його заяви паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1998 року на ім`я [PERSON] , з 03.12.2014 року в інформаційній підсистемі «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України значиться як недійсний. 19.12.2014 року у зв`язку з втратою вищевказаного паспорту Шевченківським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що підтверджується відповіддю ГУ ДМС України у Дніпропетровській області №1201.4.1-8467/12.3-20 від 10.08.2020 року на адвокатський запит адвоката Дураченко Г. О. від 06.08.2020 року. У позові позивач стверджує про те, що після детального ознайомлення з матеріалами справи за кредитним договором № СL2r-72394 від 22 серпня 2017 року йому стало відомо, що усі підписи на кредитному договорі, додатках до договору, анкеті Позичальника за Позичальника зроблені не його рукою, повністю не збігаються з його підписом, зразок якого міститься в паспорті громадянина України серії [NUMBER] ; на підтвердження особи позичальника наданий викрадений в 2014 році недійсний паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1998 року на ім`я [PERSON] , в якому вклеєні 2 фото іншої особи; на підтвердження особи позичальника надана підроблена довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, в якій не збігаються назва органу видачі, дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб, підпис та ПІБ особи, що видала довідку, дата видачі довідки. Вказує на те, що він не був стороною договору, не було його домовленості стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних справ та обов`язків, кредитний договір з ПАТ «КРЕДОБАНК» укладений без його відома та на втрачені/викрадені та підроблені документи, цей договір та документи, пов`язані з його укладенням підписані невстановленою особою, грошові кошти за цим договором він від банка не отримував. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021 року за клопотанням позивача, який посилався на те, що вказаний кредитний договір є підробним і підписаний невстановленою особою, було призначено у даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлені питання: 1) чи виконано підпис на першій-третій сторінках у нижньому правому куті та на четвертій сторінці в графі «Позичальник» поряд зі строчкою «паспортні дані [NUMBER] » кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, в графі «Позичальник» поряд зі строчкою «паспортні дані [NUMBER] » Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту під графою «Підпис» навпроти графи «Прізвище, ім`я, по батькові Клієнта» [PERSON] ; 2) чи виконано підпис, написання прізвища та ініціалів, написання дати у нижній частині Інформаційної картки позичальника [PERSON] . Проведення експертизи доручено експерту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Крім того, даною ухвалою судом витребувано від Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» оригінали документів: кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Анкети-заяви № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту, Інформаційної картки позичальника [PERSON] , та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи; дану справу направлено до вказаної експертної установи для проведення призначеної судом експертизи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2021 року поновлено провадження у даній цивільній справі в зв`язку з надходженням до суду повідомлення експертної установи про неможливість проведення експертизи в зв`язку з невиконанням клопотання експерта, в тому числі в зв`язку з ненаданням оригіналів досліджуваних документів - кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Анкети-заяви № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту, Інформаційної картки позичальника [PERSON] , яуі були витребувані судом у відповідача. 18.05.2022 року до суду від представника позивача надійшло письмове клопотання про призначення проведення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставлені питання: 1) чи виконано підпис на першій-третій сторінках у нижньому правому куті та на четвертій сторінці в графі «Позичальник» поряд зі строчкою «паспортні дані [NUMBER] » кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, в графі «Позичальник» поряд зі строчкою «паспортні дані [NUMBER] » Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, на другій сторінці Анкети-заяви № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту під графою «Підпис» навпроти графи «Прізвище, ім`я, по батькові Клієнта» [PERSON] ; 2) чи виконано підпис, написання прізвища та ініціалів, написання дати у нижній частині Інформаційної картки позичальника [PERSON] . Також у даному клопотанні представник позивача просив витребувати у відповідача для проведення вищевказаної експертизи оригінали документів: кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Анкети-заяви № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту, Інформаційної картки позичальника [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року за письмовим клопотанням представника позивача витребувано у Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» оригінали документів: кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Анкети-заяви № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту, Інформаційної картки позичальника [PERSON] . Копія вказаної ухвали суду була отримана АТ «КРЕДОБАНК» 08.08.2022 року, що підтверджується відміткою у Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте вимоги суду виконані не були, оригінали документів суду не надано. Судом повторно було направлено на адресу відповідача копію ухвали від 09.06.2022 року про витребування оригіналів вищевказаних документів, копія вказаної ухвали суду була отримана АТ «КРЕДОБАНК» 12.10.2022 року, що підтверджується відміткою у Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте вимоги суду виконані не були, оригінали документів суду не надано, про причини невиконання ухвали суд не повідомлено. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до змісту ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.3, 4, 5, 6 цієї ж статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, має вчинятися у формі, встановленій законом та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Згідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. З огляду на встановлені розглядом справи обставини в даному випадку встановлення факту підписання кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, а також Додатку №1 до кредитного договору № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, Анкети-заяви № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року фізичної особи на отримання готівкового кредиту, Інформаційної картки позичальника [PERSON] [PERSON] з ПАТ «КРЕДОБАНК» є можливим лише через експертне дослідження оригіналу цього кредитного договору на предмет автентичності підпису позивача та в інший спосіб довести даний факт неможливо. Впродовж всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи та у якого ухвалою суду витребовувались оригінали документів, не було надано взагалі належних і допустимих доказів на підтвердження того, де, коли, і за яких обставин був укладений та підписаний [PERSON] оспорюваний ним кредитний договір, чим таким чином відповідач розпорядився на свій розсуд наданими йому правами щодо предмета спору та надання доказів, передбаченими ЦПК України. Таким чином, відповідачем не надано будь-яких доказів, що вказаний кредитний договір № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року був підписаний та укладений саме [PERSON] , ін. [NUMBER] , та того, що він мав вільне волевиявлення на укладення цього кредитного договору та бажав досягнення згоди з усіх його істотних умов. Неодноразове ухилення відповідача від представлення на огляд суду оригіналу оспорюваного кредитного договору свідчить про обґрунтованість вимог та доводів позивача, відсутність у останнього вільного волевиявлення на укладення вказаного кредитного договору та підтверджуються його твердження щодо не підписання ним цього оспорюваного ним договору. Зважаючи на викладене, кредитний договір № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved