Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ізумруд» про зобов`язання усунити перешкоди в користуванні спільним майном, стягнення моральної шкоди, за яким просить зобов`язати відповідача усунути позивачу та членам її сім`ї перешкоди в користуванні спільним майном, а саме ліфтами будинку шляхом забезпечення вільного доступу до ліфтів будинку за адресою: [ADDRESS] , та зняття будь-яких обмежень та блокування в користуванні ліфтами, а також стягнути з відповідача на її користь 50 000,00 грн. компенсації моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача. В обгрунтування позову зазначає, що вона є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] . У цьому будинку створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ізумруд». Відповідачем встановлено в будинку цифрову систему контролю доступу, яка передбачає використання електронного ключа та забезпечує користування спільними приміщеннями багатоквартирного будинку, зокрема, ліфтами. Починаючи з лютого 2021р. відповідачем заблоковано електронний ключ (індивідуальний чип) позивача та членів її сім`ї з посиланням на наявну спірну заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг. Позивач та члени її сім`ї позбавлені права вільно користуватися ліфтами будинку, що є спільною сумісною власністю мешканців будинку. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач 22.02.2021р. звернулась до Голосіївського управління ГУ НП у м. Києві, на що отримала лист про те, що на даний час немає достатніх підстав для втручання з боку правоохоронних органів. Позивачем також разом із сусідами, що проживають в одному з нею будинку, 01.12.2021р. складено Акт, яким зафіксовано факт обмеження відповідачем належного їй права користування спільним майном. Також представником позивача надіслано вимогу про усунення перешкод у користуванні спільною власністю. Однак на момент звернення до суду відповідачем не здійснено жодних дій з усунення перешкоди позивачеві та членам її сім`ї в користуванні ліфтами. На прохання позивача надати документи, в тому числі, статути, договори, на основі яких можливо встановити правові підстави обмеження доступу співвласників до користування спільним майном багатоквартирного будинку за наявності в них заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, ігноруються відповідачем. Вказане свідчить про те, що відповідачем протиправно заблоковано електронний ключ (індивідуальний чип) позивача, відповідно до чого остання була обмежена у своїй правомочності користування майном, що належить їй на праві спільної сумісної власності. Крім того, відповідні протиправні дії відповідача щодо обмеження доступу в користування ліфтом викликали в позивача сильні душевні та фізичні страждання. Позивач є пенсіонером, а також інвалідом другої групи. При цьому позивач та члени її сім`ї для того, щоб вийти або потрапити до квартири змушені спускатися та підніматися сходами на сьомий поверх упродовж більш ніж дев`ятимісячного строку. Зазначене значно впливає на життєвий ритм позивача, обмежує можливість вільного пересування позивача та значно обмежує можливість вийти на вулицю з квартири, обмежує можливість позивача самостійно сходити до лікарні, аптеки, магазину тощо. Таке обмеження завдає сильних душевних страждань позивачу, а тому завлено компенсацію моральної шкоди. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2022р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Від відповідача надійшов відзив, за яким він просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Зазначає про те, що позивачка має борг перед відповідачем, який станом на 01.02.2021р. складав 4 579,30 грн., станом на 01.10.2022р. - 4 932,14 грн. Разом з тим, згідно рішення загальних зборів відповідача від 04.03.2021р. ухвалено підтримати в повному обсязі рішення Правління від 06.01.2022р. щодо встановлення систем контролю доступу до усіх ліфтів будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з метою покращення дисципліни платежів. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.12.2021р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, заслухавши учасників справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідач є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , метою створення якого згідно його Статуту є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Позивачу на праві спільної часткової власності (1/2 частина) належить квартира за адресою: [ADDRESS] (дата та час державної реєстрації 04.08.2021р.). Відповідачем встановлено у вказаному будинку цифрову систему контролю доступу, яка передбачає використання електронного ключа та забезпечує користування спільними приміщеннями багатоквартирного будинку, зокрема, ліфтами. Як зазначає позивач та не заперечується і не спростовується відповідачем, відповідачем заблоковано електронний ключ (індивідуальний чип) позивача та членів її сім`ї. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить усунути перешкоди в користуванні спільним майном, а саме ліфтами будинку шляхом забезпечення вільного доступу до ліфтів будинку. Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 18 вказаного Закону України серед обов`язків об`єднання, з-поміж іншого, забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. У свою чергу за ст. 15 Закону серед обов`язків співвласників визначено своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 10 Закону встановлено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єдннаня є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно Статуту відповідача органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Згідно з підпунктом 3.9. пункту 3 Статуту відповідача до виключної компетенції загальних зборів належить визначення обмежень на користування спільним майном. До матеріалів справи відповідачем наданий витяг з протоколу Загальних зборів ОСББ «Ізумруд» від 04.03.2021р., з якого вбачається, що загальними зборами відповідача було ухвалено (за - 308 співвласників, проти - 4 співвласника) погодити та підтримати в повному обсязі рішення Правління від 06.01.2020р. щодо встановлення систем контролю доступу до усіх ліфтів будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з метою покращення дисципліни платежів. При наявності заборгованості співвласника чи іншого користувача квартири серед ОСББ більше як за два місяці, або сума боргу якого складає 1 500,00 грн, здійснювати блокування магнітного ключа боржника - до повної оплати ним боргу. Обов`язок щодо блокування ключів до боржників покладено на голову правління. Обов`язок голови правління щодо блокування магнітних ключів боржника виникає з моменту досягнення вищезазначеної суми боргу та здійснюється без попередження такого боржника. За умови документального підтвердження поважних причин накопичення боргу або в разі укладення боржником з ОСББ договору реструктуризації, блокування магнітного ключа боржника знімається. За довідками відповідача від 07.10.2022р. заборгованість по внескам та комунальним послугами по квартирі за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.02.2021р. становить 4 579,30 грн., станом на 01.10.2022р. становить 4 932,14 грн. Позивачем не спростовано вказаної заборгованості в зазначеній сумі. Також відсутні документально підтверджені поважні причини накопичення бору або наявність договору реструктуризації боргу. Суд також відмічає, що станом на день розгляду даної справи рішення загальних зборів відповідача від 04.03.2021р. є чинним, не скасоване в судовому порядку. З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що обмеження права позивача в користуванні спільним майном - ліфтами, має правове підгрунття, здійснене на підставі чинного рішення загальних зборів учасників, яким більшістю голосів співвласників погоджено та підтримано встановлення систем контролю до ліфтів. У відповідності до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки порушення прав позивача не встановлено, то відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, в суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed