Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

03.08.2022 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] на користь опікуна [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] на користь опікуна [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування уточнених позовних вимог покликається на те, що малолітня [PERSON] , є дитиною, що опинилась у складних життєвих обставинах через неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків щодо її виховання та утримання, яке впливає на її життя і здоров`я, психічний та розумовий розвиток, а відтак повноваженнями щодо захисту прав та законних інтересів дитини є обов`язком Органу опіки та піклування відповідно до закону. На обліку у відділі «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перебуває малолітня [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 22 липня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 559, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №553 від 16.03.2022 року з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На адресу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 22.08.2018 року №3-Л-81985/АП-Ш-36 від [PERSON] надійшла заява про призначення її опікуном малолітньої [PERSON] оскільки батьки малолітньої перебувають в місцях позбавлення волі. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 04.09.2018 року № 158 поставлено на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району [PERSON] , дитину, позбавлену батьківського піклування. Тимчасово влаштовано [PERSON] у сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та призначено її відповідальною за життя, здоров`я, фізичний та психологічний розвиток дитини. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.09.2018 року № 471 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.09.2018 року № 506 встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 21.06.2022 року за адресою: [ADDRESS] , умови проживання належні, чисто, є вся необхідна побутова техніка та всі необхідні меблі. [PERSON] для виховання та розвитку має власне спальне місце, стіл для навчання, шафа для зберігання одягу, є все необхідне для дистанційного навчання. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2017 року у справі № 466/4662/17 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України та призначено йому покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі; за ст. 345 ч. 2 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити [PERSON] покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.05.2015 року та остаточно вважати засудженим на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. За інформацією Львівської установи виконання покарань (№19) від 06.06.2021 року вих. 6/3183 [PERSON] згідно обліково-довідкової картотеки не значиться в установі. [PERSON] вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у справі № 754/11836/18 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2017 року, яким [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, остаточне покарання [PERSON] призначено у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Відповідно до довідки про звільнення серія КИВ №22794 [PERSON] яка відбувала покарання в Київському слідчому ізоляторі, звільнена умовно-достроково 25 лютого 2022 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2022 року. 16.02.2021 року [PERSON] звернулась із заявою у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району відповідно до якої, після звільнення батька з місць позбавлення волі не цікавиться життям та вихованням доньки, не телефонував, станом здоров`я не цікавився. Також, 18.05.2022 року [PERSON] подала заяву у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району про вжиття заходів щодо доньки - [PERSON] , оскільки після звільнення з місць позбавлення волі не займається виховання своєї доньки, ніде не працює та веде аморальний спосіб життя. 08.06.2022 року № 260001-вих-35678 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено лист [PERSON] про зобов`язання в найкоротший термін з`явитись в відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району для вирішення питання повернення дитини - [PERSON] на виховання. У разі неявки буде порушено питання про позбавлення батьківських прав. Матір [PERSON] - [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі в лютому 2022 року, з`явилась у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району та усно повідомила про намір забрати дитину до себе в сім`ю. Після чого жодного разу у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району із заявою про повернення їй дитини не зверталася та на телефонні дзвінки не відповідала. 14.06.2022 року №4-260001-13672 відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського районну звернулась із поданням до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо розгляду питання про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Батьки малолітньої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 15.06.2022 року та 06.07.2022 року не з`явилася, про час та розгляд даного питання повідомлені належним чином. Опікун малолітньої [PERSON] - [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повідомила, що матір [PERSON] , не піклується про [PERSON] , має схильність до вживання алкоголю. Вдома близько місяця не з`являється. [PERSON] також не цікавиться життям доньки, не з`являється до неї та не телефонує їй. Бабця дитини (батькова матір), [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повідомила, що [PERSON] створив нову сім`ю, від якої має дитину, до доньки [PERSON] не з`являється, не спілкується з нею. За 8 років батько один раз купив доньці подарок. [PERSON] батька не знає. До відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району матір та батько дитини не з`являлися, питання щодо повернення дитини у сім`ю на виховання не ініціювали. Враховуючи фактичне ухилення від виконання батьківських обов`язків покладених на них чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів дитини, Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 18.07.2022 року №260001-вих-40579 про доцільність позбавлення батьківських прав. Позивачі звертають увагу, що ні мати, ні батько не мають жодних намірів, забрати дитину на виховання та не зверталися з цього приводу у встановленому законом порядку до будь-яких із суб`єктів соціальної роботи, чим прямо порушує норми Сімейного кодексу України. Враховуючи вказану інформацію та загальний аналіз обставин виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] , орган опіки i піклування Шевченківської районної адміністрації мала усі законні та правові підстави на прийняття рішення про позбавлення батьківських прав відповідачів. На даний час дитина потребує належної батьківської опіки, а дії відповідачів не дають підстав вважати про наявність об`єктивних причин, які унеможливили б дбати про неї, належно виховувати, забезпечувати фізичний та розумовий розвиток, таким чином [PERSON] потребує захисту з боку органу опіки та піклування. Ст. 184 Сімейного кодексу України передбачена можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку для дитини, оскільки інформації, що відповідачі працюють та/або мають офіційний дохід немає, а відтак може мати мінливий дохід чи нерегулярний тому вважаємо за доцільне стягувати аліменти, які будуть визначені у твердій грошовій сумі. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , слід стягувати з кожного з батьків 2500,00 гривень (дві тисячі п`ятсот гривень) на дитину. Такий розмір аліментів відповідатиме, як мінімальним потребам дитини так i встановленим нормами відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік». (розмір прожиткового мінімуму на одну особу - діти віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень). Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов частково заперечив, однак в наступні судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої, згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , (а.с.9) є відповідачі - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №553 від 16.03.2022 року з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, [PERSON] та малолітня [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). На адресу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 22.08.2018 року №3-Л-81985/АП-Ш-36 від [PERSON] надійшла заява про призначення її опікуном малолітньої [PERSON] , оскільки батьки малолітньої перебувають в місцях позбавлення волі. Наказом Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 04.09.2018 року № 158 поставлено на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району [PERSON] , дитину, позбавлену батьківського піклування. Тимчасово влаштовано [PERSON] у сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та призначено її відповідальною за життя, здоров`я, фізичний та психологічний розвиток дитини (а.с.23). Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.09.2018 року №471, малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.24). Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.09.2018 року №506 встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] (а.с.25). Згідно акту обстеження умов проживання від 21.06.2022 року за адресою: [ADDRESS] , умови проживання належні, чисто, є вся необхідна побутова техніка та всі необхідні меблі. [PERSON] для виховання та розвитку має власне спальне місце, стіл для навчання, шафа для зберігання одягу, є все необхідне для дистанційного навчання (а.с.26). Так, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2017 року у справі №466/4662/17, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.345 КК України та призначено йому покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі; за ст. 345 ч. 2 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити [PERSON] покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.05.2015 року та остаточно вважати засудженим на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі (а.с.26-28). За інформацією Львівської установи виконання покарань (№19) від 06.06.2021 року вих. 6/3183 [PERSON] згідно обліково-довідкової картотеки не значиться в установі (а.с.29). [PERSON] вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у справі №754/11836/18 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2017 року, яким [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, остаточне покарання [PERSON] призначено у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі (а.с.30-32). Відповідно до довідки про звільнення серія КИВ №22794, [PERSON] , яка відбувала покарання в Київському слідчому ізоляторі, звільнена умовно-достроково 25 лютого 2022 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2022 року (а.с.34). 16.02.2021 року [PERSON] звернулась із заявою у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району відповідно до якої, після звільнення батька з місць позбавлення волі не цікавиться життям та вихованням доньки, не телефонував, станом здоров`я не цікавився. Також, 18.05.2022 року [PERSON] подала заяву у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району про вжиття заходів щодо доньки - [PERSON] , оскільки після звільнення з місць позбавлення волі не займається виховання своєї доньки, ніде не працює та веде аморальний спосіб життя. 08.06.2022 року №260001-вих-35678 відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району направлено лист [PERSON] про зобов`язання в найкоротший термін з`явитись в відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району для вирішення питання повернення дитини - [PERSON] на виховання. У разі неявки буде порушено питання про позбавлення батьківських прав. Матір [PERSON] - [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі в лютому 2022 року, з`явилась у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району та усно повідомила про намір забрати дитину до себе в сім`ю. Після чого жодного разу у відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району із заявою про повернення їй дитини не зверталася та на телефонні дзвінки не відповідала. Відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України від 20.01.2014 року №27 про «Порядок ведення службами у справах дітей обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», малолітня [PERSON] , є дитиною, що опинилась у складних життєвих обставинах через неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків щодо її виховання та утримання, яке впливає на її життя і здоров`я, психічний та розумовий розвиток, а відтак повноваженнями щодо захисту прав та законних інтересів дитини є обов`язком Органу опіки та піклування відповідно до закону. Сімейним кодексом України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, зокрема, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що відповідачі участі в вихованні доньки не приймають, не цікавляться її життям, не надають жодної матеріальної допомоги. Малолітня дочка [PERSON] проживає з опікуном [PERSON] . Крім того, проведення роз`яснювальної бесіди, а також надання рекомендації посадових осіб уповноважених на виконання функцій та обов`язку органу опіки і піклування є безрезультатним. Відповідачі не працюють і ведуть спосіб життя, який безумовно є негативним прикладом для малолітньої дитини. 14.06.2022 року відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського районну звернулась із поданням до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо розгляду питання про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Батьки малолітньої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , на засідання комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 15.06.2022 року та 06.07.2022 року не з`явилася, про час та розгляд даного питання повідомлені належним чином. Опікун малолітньої [PERSON] - [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повідомила, що матір [PERSON] , не піклується про [PERSON] , має схильність до вживання алкоголю. Вдома близько місяця не з`являється. [PERSON] також не цікавиться життям доньки, не з`являється до неї та не телефонує їй. Бабця дитини (батькова матір), [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повідомила, що [PERSON] створив нову сім`ю, від якої має дитину, до доньки [PERSON] не з`являється, не спілкується з нею. За 8 років батько один раз купив доньці подарок. [PERSON] батька не знає. До відділу «Служба у справах дітей» Шевченківського району матір та батько дитини не з`являлися, питання щодо повернення дитини у сім`ю на виховання не ініціювали Так, Висновком органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради визнано за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.37-39). Суд вважає, що висновок даний на повно з`ясованих об`єктивних обставинах і тому суд покладає його в основу рішення. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, найважливіший обов`язок матері та батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину. Це обов`язок не лише перед дитиною, а й перед усією родиною та суспільством. Статтею 59 Закону України "Про освіту" та ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів. Отже, на відповідачів як батьків дитини, законодавством покладено обов`язок піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом обставини свідчать про неналежне виконання відповідачами батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав є підставною та підлягає до задоволення. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2022 рік», встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з опікуном [PERSON] . Відповідачі ухиляються від виконання даного обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надають. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи, а тому приходить до висновку про необхідність присудження аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved