Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

З позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2009 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2009 року до досягнення дитиною віку 18 років, тобто до [INFO] включно. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів заборгованість по аліментам станом на 01 серпня 2022 року становить 77\~722,50 грн. Вказує, що з 31 липня 2021 року на теперішній час він не може працевлаштуватися в зв`язку з встановленим на території України карантином з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавіросом SARS-CoV-2 та введенням воєнного стану в Україні, крім того, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач та його представник в судовому засіданні просили позов про звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити, не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань, відзиву не надійшло. Представник третьої особи Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача та його представника на ухвалення судом заочного рішення у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст.280 ЦПК України. Вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що на виконані Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5357/09, виданого Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2009 року до досягнення дитиною віку 18 років, тобто до [INFO] включно. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-5357/09 від 15.02.2016 року, складеного старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] за період з 01 травня 2021 року по 01 серпня 2022 року становить 77\~722,50 грн. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 квітня 2021 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивач [PERSON] 02 липня 2020 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис № 405; Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] виданих 29 квітня 2021 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивач [PERSON] є батьком: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; Згідно свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 21 червня 2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] ; Відповідно до Витягу із наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 27 липня 2021 року № 223, [PERSON] звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контакту); Згідно довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України, [PERSON] з 07.2021 року по 12.2021 року страхові внески до Пенсійного фонду України не перераховував. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до частини другої\~статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Такі ж висновки викладені Верховним Судом, у постанові від 21 листопада 2018 року у справі N 343/860/17, у постанові від 1 серпня 2018 року у справі N 344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі N 592/2683/17. Звертаючись до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач [PERSON] посилається на ту обставину, що з 31 липня 2021 року на теперішній час він не може працевлаштуватися в зв`язку з встановленим на території України карантином та введенням воєнного стану в Україні, Водночас, позивач [PERSON] вказуючи в позові про відсутність офіційного працевлаштування, при цьому, усвідомлюючи свій обов`язок утримувати дитину на належному рівні до досягнення нею повноліття, відомостей щодо спроб працевлаштування не навів і жодними доказами не підтвердив. Натомість позивач є працездатною особою як за віком, так і за станом здоров`я, матеріали справи не містять відомостей про наявність в нього жодних протипоказань щодо працевлаштування, відтак останній має можливість працевлаштуватися. Крім того, суд вважає, що позивачем не доведено, що заборгованість за аліментами виникла в зв`язку зі втратою роботи, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] звільнений з військової служби з 27 липня 2021 року, а аліменти перестав сплачувати ще з 01 травня 2021 року. З огляду на вказане, суд позбавлений можливості визнати вказані обставини такими, що мають істотне значення і дають підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Повторно одружившись з жінкою, позивач також очевидно повинен передбачати свої фінансові можливості щодо утримання дитини, а такий факт одруження не може позбавляти його власну неповнолітню дитину належного утримання. Більше того, посилання у позові на те, що позивач утримує трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває в декретній відпустці, свідчать про те, що позивач має доходи. Так згідно зі ч. 2\~ст. 195 СК України\~заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно ч. 3\~ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого\~Сімейним кодексом України. Позивач не оспорює наданого старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розрахунку заборгованості за аліментами, але в порядку, зокрема,\~ст. 197 СК України\~просить звільнити його від заборгованості. При цьому істотних обставин для звільнення від сплати аліментів, передбачених ч. 2 \~ст. 197 СК України, позивачем не наведено. Таким чином, наведені в позові обставини, не підтверджені відповідними доказами та не можуть слугувати підставами для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. При цьому, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в першу чергу дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та право дитини на утримання з боку батька. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7\~ст. 8 СК України\~передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Конституцією України\~визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відтак суд дійшов висновку про те, що наведені позивачем обставини, не є обставинами, які має істотне значення для суду і не є достатніми для звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed