Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з цим позовом, у якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом право власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] після смерті [INFO] батька [PERSON] . Посилається на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на це майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на частину домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Позивач у підготовче засідання не з`явився. У долученому до позовної заяви клопотанні, позовні вимоги підтримав, просив слухати справу у його відсутності. Представник Скала-Подільської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, в поданій суду письмовій заяві позов визнав повністю та просить розглянути справу в його відсутності. З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. 06 липня 2022 року листом №98/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] ,на майно яке складається з ј частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням 13 сесії Лосяцької сільської ради 21 скликання від 21 січня 1994 року [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням 21сесії Лосяцької сільської ради 4 скликання від 06 лютого 2006 року господарству, головою якого був [PERSON] , присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 15 лютого 2022 року та вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 657739,00 грн., житловий будинок та господарську будівлю «Б» побудовано в 1965 році, господарські будівлі та споруди - у 1967-1984 роках. До складу домоволодіння входить: житловий будинок «А»; господарська будівля «Б»; курник «б»; сарай «В»; вбиральня «в»; літня кухня «Г»; гараж «Г1»; ворота «1»; огорожа «2»; криниця «3»; відмостка «4». Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 07 липня 2022 року №299 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Лосяч за 1986-1990, 1991-1995 р.р. двір, що знаходиться в [ADDRESS] , і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: спадкодавець [PERSON] - голова двору, його дружина [PERSON] , та їхніх сини [PERSON] та [PERSON] , відносився до суспільної групи двір колгоспника. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцю, належало право власності на спірне домоволодіння по 1/7 частині кожному. Виконком Скала-Подільської.сільської ради у довідці, виданій 06 липня 2022 року №297 також стверджує, що померлому [INFO] [PERSON] на праві власності належала, в тому числі, частина житлового будинку з відповідними частинами господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Отже, спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на 1/4 частину будинковолодіння [ADDRESS] , однак не зареєстрував свого права на цю частину, помер. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Лосяч Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 27 січня 2016 року Скала-Подільською селищною радою). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, як спадкоємець за законом першої черги спадкування згідно ст.1261 ЦК України, оскільки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Скала-Подільської селищної ради 02 червня 2017 року № 566. Інші спадкоємці за законом дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] , спадщину не прийняли, у заявах, поданих приватному нотаріусу Борщівського районного нотаріального округу вказали, що спадщину після смерті, відповідно, батька та чоловіка, [PERSON] , не приймали та наміру спадкувати не мають. Отже, після смерті [PERSON] таким, що прийняв спадщину, в тому числі, належну йому 1/4 частину спірного домоволодіння, є його син [PERSON] , як такий, що прийняв спадщину, як спадкоємець за законом першої черги спадкування. Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлого немає. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] . Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved