Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

13.06.2022 керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області О. Теличко в інтересах держави в особі Самбірської міської ради Львівської області, комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Самбірської міської ради Львівської області 10176 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином) витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.12.2021, яка набрала законної сили 10.12.2021 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 KK України, а кримінальне провадження закрито на підставі ст.46 KK України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 травня 2021 року приблизно о 13 год. 05 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «AUDI А6», реєстрації Республіки Польща та рухаючись на автодорозі C-141718 сполученням Болозів-Нижня Вовча в напрямку с.Нижня Вовча Самбірського району Львівської області, в салоні якого перевозив пасажирів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допустив грубі порушення правил дорожнього руху, не справився з керуванням, виїхав на правостороннє узбіччя, де вчинив наїзд на нерухомі перешкоди у вигляді бетонних містків та металевих поручнів, після чого з`їхав у кювет. Вищевказані порушення правил дорожнього руху водієм [PERSON] перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо транспортної пригоди, внаслідок \~ \~ \~ \~якої пасажири із автомобіля [PERSON] отримали наступні тілесні ушкодження, а саме : [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а [PERSON] - легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та внаслідок даної ДТП перебували на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2022 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 08.08.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання прокурор Самбірської місцевої прокуратури Гавриляк Т.М. не з`явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі. Представник Самбірської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є заява секретаря Самбірської міської ради Дмитришина Ю., в якій останній позов підтримує та просить справу розглядати за відсутності представника Самбірської міської ради. Представник третьої особи - Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради « Самбірська центральна лікарня» у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є заява від представника КНП Самбірської МР « Самбірська центральна лікарня» Подолинської А. в якій остання позов підтримує та просить справу розглядати за відсутності представника КНП Самбірської МР « Самбірська центральна лікарня» Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.12.2021, яка набрала законної сили 10.12.2021 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 KK України, а кримінальне провадження закрито на підставі ст.46 KK України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (а.с.23,34). Згідно вказаної ухвали, у відповідності із обвинувальним актом, водій [PERSON] , 03.05.2021 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем, марки «AUDI А6» з реєстраційними номерами Республіки Польща S04607V та рухаючись по авто дорозі С-141718 сполученням «Болозів - Нижня Вовча» в напрямку с. Нижня Вовча, а саме проїжджаючи ділянку вказаної дороги, що знаходиться в с. Болозів Самбірського району Львівської області по вул. Шевченка поблизу буд. № 61, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог «Правил дорожнього руху України» (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України» №1306 від 10.10.2001 року(з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги п. п. 1.5 (дій або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10. (в частині визначення термінів "безпечний інтервал", "дорожні умови", "дорожня обстановка"); п. 12.1. (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, та мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил, виразилися в тому, що він під час перевезення пасажирів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Ткача [PERSON] , керуючи вище вказаним транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого проїжджаючи лівосторонній поворот в напрямку його руху, без будь-яких причин технічного характеру, не справившись з керуванням автомобілем, виїхав за межі проїзної частини автодороги на правостороннє в напрямку його руху узбіччя, де вчинив наїзд на нерухомі перешкоди у вигляді бетонних містків та металевих поручнів на них, після чого керований ним автомобіль заїхав у кювет, який розташований нижче від рівня дороги. Грубе порушення водієм транспортного засобу - [PERSON] вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків. Внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу - [PERSON] Правил дорожнього руху України, що призвело до виїзду керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги, подальшого наїзду вказаного транспортного засобу на нерухомі перешкоди та з`їзду у кювет, його пасажир - [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому-вивиху правого променево - запясного суглобу, закритого перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки без зміщення кісткових фрагментів, рваної рани між першим та другим пальцями правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тілесноного ушкодження середнього ступеня важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. Як вбачається з листа комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» від 31.03.2022 №247 [PERSON] , [INFO] перебував на лікуванні у травматологічному відділенні КНП СМР «Самбірська ЦЛ» з 03.05.2021 по 05.05.2021. Вартість перебування [PERSON] на лікуванні за період з 03.05.2021 по 05.05.2021 становить 3816,00 грн.(а.с. 13). Як вбачається з листа комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» від 31.03.2022 №248 [PERSON] , [INFO] перебував на лікуванні у травматологічному відділенні КНП СМР «Самбірська ЦЛ» з 03.05.2021 по 07.05.2021. Вартість перебування [PERSON] на стаціонарному за період з 03.05.2021 по 05.05.2021 становить 6360,00 грн.(а.с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. За ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Положеннями\~статті 1166 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано\~статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно з частиною першою статті 1206\~ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною третьою статті 1206\~ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст.76 ЦПК України\~ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими,речовими іелектронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст.78 ЦПК України\~суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України\~визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.2\~ст.80 ЦПК України\~питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до \~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, враховуючи, що внаслідок спричинення [PERSON] середнього ступеня важкості та [PERSON] легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я останні перебували на стаціонарному лікуванні і доведений причинний зв`язок між вчинення ДТП [PERSON] та перебуванням потерпілих [PERSON] та [PERSON] на стаціонарному лікуванні у КНП Самбірської міської ради « Самбірська центральна лікарня», сумарна вартість якого становить 10\~176,00 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими. Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved