Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 10 жовтня 2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №232, залишивши позивачеві прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис №232. Під час шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - між подружжям виникали непорозуміння через різні погляди на життя та через різні характери подружжя, внаслідок чого ведення спільного господарства та спільне проживання припинено, що і стало підставою для звернення із даним позовом до суду. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, через що бажає розлучитись. За клопотанням позивача дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив, у строк, визначений ст.278 ЦПК України відзив у справі не подав. Клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 жовтня 2020 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис № 232. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям існують непорозуміння на побутовому грунті. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] , що встановлено із позовної заяви та доводиться наданою суду копією свідоцтв про народження (серії [NUMBER] від 13 березня 2021 року). Однак, жодна із сторін не клопотала про надання строку на примирення. Таким чином, враховуючи наведене вище, відсутність бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача, обставини, вказані позивачем в позовній заяві - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу отримане внаслідок реєстрації шлюбу прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Із дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 10 жовтня 2020 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », на даний час виявила бажання зберегти таке прізвище, а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved