Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач до суду з позовом до відповідача про розірвання договорів оренди. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 жовтня 2018 року між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «Сонячне» (далі СФГ «Сонячне») був укладений договір оренди землі №356 та договір оренди землі №439 від 03 вересня 2011 року, відповідно до яких [PERSON] передала в оренду земельні ділянки площею 6,4710 га та 6,4710 га, що належать останній на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ДП №054120 та серії І-ДП №048314. Договором оренди землі №439 передбачено, що орендодавець передає строком на 20 років в оренду земельну ділянку для сільськогосподарського призначення, а договором оренди землі №439 строком на 45 років. Відповідно до п. 9.1. договорів оренди плата вноситься в грошовій формі: не менше 3% нормативної грошової оцінки землі та в натуральній формі відповідно до п. 9.2. договорів. Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії ННВ №974639 від 26 квітня 2018 року та серії ННС №581545 від 09 липня 2018 року, [PERSON] успадкував дві земельні ділянки, площею 6,4170 га, після смерті [PERSON] та став їх фактичним власником. Позивач посилається на те, що сторони домовилися про змішану форму оплати орендної плати поєднану готівковою й безготівковою (натуральною) формою оплати так і відповідними послугами. Згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься в грошовій формі - до 01 липня наступного року, після кожного року оренди; в натуральній до 31 грудня поточного року. Однак відповідач не відомо з яких причин почав ухилятись від виконання договірних зобов`язань та трактувати істотні умови договорів на власний розсуд, а саме, що орендна плата повинна сплачуватися тільки у грошовій (готівковій) або тільки у натуральній формі, що суперечить вимогам п. 9 договорів, яким поєднано як грошову так і натуральну форму оплати. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року встановлено факт невиконання договірних зобов`язань СФГ «Сонячне», щодо сплати орендної плати за договором оренди землі №439 від 03 вересня 2011 року за період 2018-2019 років та по договору оренди землі №356 від 23 жовтня 2008 року за період 2017-2019 років. В зв`язку з систематичним порушення відповідачем умов договорів оренди землі №356 від 23 жовтня 2008 року та №439 від 03 вересня 2011 року просив розірвати дані договори оренди землі. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі пославшись на обґрунтування викладене в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явивсь, повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року встановлено факт невиконання договірних зобов`язань СФГ «Сонячне» по укладеним договорам оренди землі №356 від 23 жовтня 2008 року та №439 від 03 вересня 2011 року, а саме в частині несплати орендної плати за період 2017-2019 років та 2018 2019 роки відповідно (а.с. 39-44, 46-49). Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року набрало законної сили 24 листопада 2021 року. Вказаними рішенням та постановою встановлено обставини несплати орендної плати та суму заборгованості за договорами оренди землі. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином вказані обставини повторному доказуванню не підлягають. На період укладання даних договорів оренди спірні правовідносини з приводу оренди земельних ділянок регулювались Законом України «Про оренду землі» від 06\~жовтня 1998 року\~зі змінами та доповненнями на день укладання договорів оренди,\~Цивільним Кодексом України\~та Земельним кодексом України, а також постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, якою затверджено типову форму договору оренди земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України - зміна або\~розірвання договору\~допускається лише\~за згодою\~сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до положень\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.\~24,\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно з\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, у порушення умов договорів оренди землі №356 та №439, орендарем здійснювалася орендна плата за 2017, 2018, 2019 роки не в повному обсязі, що свідчить про систематичну несплату орендної плати, визначеної договорами. Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розірвання договорів оренди земельних ділянок, оскільки встановлено систематичну несплату відповідачем орендної плати, адже відповідач виплачував орендну плату, однак у неповному розмірі. Дана позиція суду відповідає позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, що викладена в постанові від 06 березня 2019 року по справі № 183/262/17. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 18). На підставі викладеного, ст.ст.\~509, 510,\~526, 530, 651, 792 ЦК України; ст.ст.\~93,\~ 96 ЗК України; ст.ст. 1, 13, 32, 141 Закону України «Про оренду землі» та

Outcome: approved