Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

позивач [PERSON] 09.09.2022 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 6\~300 доларів США. Окрім цього, просить покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 липня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу в борг 6 300 доларів США із строком повернення до 12 серпня 2022 року, або до першої вимоги позивача. Вказаний договір було оформлено у вигляді розписки, яку відповідач власноручно написав. Всупереч наведеному, відповідач свої зобов`язання не виконав, вказану грошову суму позивачу не повернув. Добровільно відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо повернення коштів. У зв`язку з наведеним, просить стягнути суму заборгованості за договором позики, а також судові витрати. Ухвалою від 22.09.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження. Відповідно до ухвали від 09.11.202 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 12.12.2022 від його представника адвоката Цибака О.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Просить позов задовольнити повністю, не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Із врахуванням вищенаведеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України\~\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до статей\~526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з\~ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів від 26.07.2022, на підтвердження якого складена розписка, згідно з якою [PERSON] позичив у [PERSON] 6\~300 доларів США та зобов`язався повернути такі до 12.08.2022 (а.с.6). Разом з тим, відповідач [PERSON] не повернув заборгованість позивачу [PERSON] у строк, визначений зазначеною вище розпискою від 26.07.2022, вимога-претензія щодо повернення заборгованості, скерована позивачем відповідачу 06.09.2022, не виконана (а.с.9). Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц висловлено правовий висновок про те, що чинне законодавство не містить заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі. Із врахуванням наведеного, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, відтак заборгованість у розмірі 6\~300 доларів США підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] , як позичальника. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2\~394 грн.

Outcome: approved