Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

У червні 2021 позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовом до АТ «Акцент-Банк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 03.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за номером 21906, про стягнення з нього на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором № А32NCT15510159540 від 28.03.2017 року в розмірі 40751,25 грн. З даним виконавчим написом позивач не згоден, вважає його таким, що виданий безпідставно та з порушенням вимог законодавства. Позивач зазначає, що жодних кредитних договорів з АТ «Акцент-Банк» не укладав. Кредитний договір нотаріально не посвідчувався. Претензій від банку не отримував. Розрахунок заборгованості нотаріусу не було надано. Нотаріус не перевірив безспірність заборгованості. За цих підстав позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 03.02.2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 21906, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року справу було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року за заявою позивача були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року було витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був виданий виконавчий напис від 03.02.2021 року за № 21906 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості в сумі 40751, 25 грн. Вказана ухвала фактично була виконана в серпні 2022 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2022 року було витребувано у Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» завірену копію кредитного договору № А32NCT15510159540 від 28.03.2017 року, укладеного між АТ «Акцент-банк» та [PERSON] . В судове засідання, призначене на 23 листопада 2022 року, сторони та треті особи не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи в його відсутність. Відповідач АТ «Акцент-Банк» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про розгляд справи був повідомлений, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутність представника відповідача. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи, заперечень проти позову не надали. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд,\~з`ясувавши всі\~обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 03 лютого 2021 року приватним\~нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем був виданий\~виконавчий напис,\~який зареєстрований у реєстрі\~за номером 21906, яким з [PERSON] стягнуто на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № А32NCT15510159540 від 28.03.2017 року. стягнення проводиться за період з 16.12.2020 року по 17.01.2021 року. Сума заборгованості становить 40251,25 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 10599 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 29652,25 грн. також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 40751,25 грн. Вирішуючи спір між сторонами, суд ураховує, що за загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України\~\~\~«Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й крім того бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частини), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною. На переконання суду, в даному випадку при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості боржника. Так, з виданого нотаріусом виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором за період з 16.12.2020 року по 17.01.2021 року. При цьому прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 10599,00 грн., а проценти за користування кредитом за вказаний період 29652,25, грн. Відповідачем не надано доказів, що нарахування вказаної заборгованості позивачу здійснено з урахуванням умов кредитного договору. Відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів було надано суду лише копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Крім того, суд звертає увагу, що з 22.02.2017 року втратив чинність п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, оскільки відповідачем не доведено укладення з позивачем нотаріально посвідченого кредитного договору, на підставі якого нотаріусом видано виконавчий напис, суд вважає недоведеним дотримання нотаріусом умов вчинення виконавчого напису. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги необхідно задовольнити, визнавши виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., зареєстрований в реєстрі за № 21096, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості в загальному розмірі 40751,25 грн. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, який складає 908 грн. Відповідно до\~частини 1\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов задоволено, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved