Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яким покійна все належне їй майно заповіла [PERSON] . Спадщина після смерті [PERSON] складається із належного їй на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та двох земельних ділянок призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3575 га, кадастровий 2623288600:02:002:0100 та площею 0,2005 га. кадастровий номер 2623288600:02:004:0400. Спадкоємець за заповітом [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, а тому вважається таким, що не прийняв спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на спадщину не претендує. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Також на день смерті спадкодавиці за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] - дочка померлої, [PERSON] - зять померлої, [PERSON] - онука померлої, [PERSON] - онук померлої, [PERSON] - правнука померлої, [PERSON] - правнука померлої, [PERSON] - правнука померлої. Таким чином дочка померлої [PERSON] є спадкоємицею першої черги та фактично прийняла спадщину після [PERSON] , так як була зареєстрована з померлою за однією адресою. Проте жодних дій спрямованих на прийняття спадщини та утримання спадкового майна остання не вчиняла. Вказує, що бабуся останні роки життя сильно хворіла та через свій похилий вік потребувала стороннього догляду, а тому вона, позивачка, проживала біля баби, та весь час доглядала за нею, купувала всі необхідні їй ліки та продукти, а отже вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Вважає, що [PERSON] не має права на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки будучи працездатною та маючи можливість утримувати та допомагати померлій, свідомо не робила цього. З метою оформлення права на спадщину звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус їй відмовила, у зв`язку із наявною спадкоємицею першої черги за законом, яка вважається такою, що прийняла спадщину та відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а право власності на житловий будинок не зареєстровано, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивачка зазначає, що про втрату правовстановлюючих документів нею подано оголошення в газету, відповідного змісту. Вказує, що дійсно бабуся за життя набула майнових прав на житловий будинок, однак, належним чином не зареєструвала своїх прав на нього. Просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Юркевич подала заяву про розгляд справи в її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися. [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутності, щодо вимоги про усунення її від спадкування та визнання за позивачкою права власності на спадкове майно не заперечила. [PERSON] також подав заяву про розгляд справи в його відсутності, вказав, що не претендує на спадщину після смерті [PERSON] , та не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спірне спадкове майно. Представник Коршівської сільської ради в поданій письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради щодо задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Пункт 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм статті 1268 Цивільного Кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 Цивільного Кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що того ж дня складено відповідний актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 30 жовтня 1998 року реєстровий № 25, відповідно до якого померла все належне їй на момент смерті майно заповіла [PERSON] (а.с. 14). Спадкоємець за заповітом на спадкове майно не претендує, не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Згідно довідки № 262 виданої 06 вересня 2022 року сільським головою Коршівської сільської ради станом на день смерті померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавиі з нею були зареєстровані та проживали за однією адресою: [PERSON] - дочка померлої, [PERSON] - зять померлої, [PERSON] - онука померлої, [PERSON] - онук померлої, [PERSON] - правнука померлої, [PERSON] - правнука померлої, [PERSON] - правнука померлої (а.с. 13). З огляду на це дочка померлої [PERSON] є спадкоємицею першої черги, яка в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняла, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. Відповідно до частин 3, 5 статті 1224 Цивільного кодексу України Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позбавлення особи права спадкувати це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування. Статтями 1261-1265 Цивільного кодексу України передбачено п`ять черг спадкування за законом, які у визначеному законодавством порядку закликаються до спадкування почергово. При цьому, право на спадкування кожною наступною чергою спадкоємців за законом настає при відсутності спадкоємців попередньої черги або при неприйнятті ними спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги усунені від права на спадкування. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред`явлена лише після смерті спадкодавця. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно зі ст. 1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивачка вказує, що вона здійснювала догляд за бабусею, котра в останні роки життя важко хворіла, та через свій похилий вік потребувала стороннього догляду, допомагала їй матеріально, купувала ліки, одяг та інші необхідні речі. Зазначає, що між нею та іншими родичами було досягнуто усної домовленості про те, що вона повинна доглядати бабусю, натомість ніхто крім неї не претендуватиме на спадщину після її смерті. Натомість відповідачка [PERSON] свідомо усунулася від утримання спадкодавиці, яка потребувала його зважаючи на стан здоров`я та похилий вік. Копія заяви позивачки як спадкоємиці за законом на майно померлої вказує, що вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщину, та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватний нотаріус Антонюк своєю постановою від 13 вересня 2022 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщин, у у зв`язку із наявністю спадкоємця першої черги та відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадковадвця на спірні земельні ділянки та відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок (а.с. 16). Про втрату оригіналів державних актів на земельні ділянки позивачкою подано оголошення відповідного змісту в місцеву газету «ЗР-Інформ» (а.с. 44-47). Факт належності спадкодавиці вказаних земельних ділянок підтверджується наданими Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області завіреними копіями Державних актів (а.с. 17-19). Щодо спірного будинковолодіння то дійсно право власності на нього не зареєстровано, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 26 липня 2022 року (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] за життя набула майнових прав на житловий будинок, який зведено у 1989 році, однак не зареєструвала це належним чином. Пункт 78 Постанови Кабінету міністрів № 1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає шо документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , від 11 серпня 2022 року, його загальна площа його складає 62,8 кв.м., житлова - 44,0 кв.м. (а.с. 23. Згідно звіту про оцінку майна від 08 вересня 2022 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 120872 грн., а згідно витягів із технічної документаії про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, така вартість земельної ділянки з кадастровим номером 2623288600:02:002:0100 складає - 26201,37 грн, а земельної ділянки з кадастровим номером 2623288600:02:004:0400 - 3 869,83 (а.с. 24-25). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зважаючи на вищенаведене суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з визнанням відповідачами, зокрема і [PERSON] позову в частині усунення від спадкування він підлягає задоволенню. Виходячи з того, що позивачка є спадкоємицею за законом на майно, яке належало спадкодавиці на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак позивачка, не в змозі оформити спадщину через те, що втрачено оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а відповідачі та представник відповідача щодо задоволення позовних вимог не заперечують, то суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на вказане будинковолодіння та земельні ділянки, шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 315, 328, 346, 392, 1216, 1258, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved