Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспного двору, членами якого були п`ятеро осіб, серед яких його батьки [PERSON] та [PERSON] . Всі члени набули права спільної сумісної власності, а саме по 1/5 частки вказаного будинку. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняв позивач та дружина померлого [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. Після смерті матері спадщину прийняв позивач, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки, він позбавлений можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 06.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду постановленою 02.11.2022 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.12.2022. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши справу, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.01.1966. 06.11.2003 секретарем виконавчого комітету Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області посвідчено заповіт за номером в реєстрі 593, згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, [PERSON] . Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 30.11.1986 Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області №316 від 29.11.1986 «Про оформлення права власності на жилі будинки», цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , на праві особистої власності. Станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , 1940 р.н. - голова двору, [PERSON] , 1937 р.н. - чоловік, [PERSON] , 1965 р.н. - син, [PERSON] , 1969 р.н. - невістка, [PERSON] , 1990 р.н. - онука, про що Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 31.08.2022 видана довідка №4-212. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №508 виданої 26.04.2021 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалося по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 26.04.2021 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] побудований в 1975 році, загальна площа - 116 кв.м, житлова - 46,6 кв.м. Як слідує з інформаційної довідки №510 виданої 26.04.2021 Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1986 та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим номером 171. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.03.2003 Драганівською сільською ради Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онука - [PERSON] , що слідує із довідки №4-213 виданої 31.08.2022 Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.11.2020 виконавчим комітетом Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онука - [PERSON] , правнука - [PERSON] , що слідує із довідки №4-214 виданої 31.08.2022 Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №1297/02-31 від 25.08.2022, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №163/2021 після смерті [PERSON] за заявою сина померлої [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Також у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №630/2003 року після смерті [PERSON] за заявою дружини померлого [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад. Сином [PERSON] також було отримано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Вищевказаною постановою [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві сумісної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відтак, у випадку спадкування після смерті [PERSON] має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Змістом частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Встановлено, що після смерті [PERSON] Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №630/2003 та на ім`я сина [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Дружина померлого [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцем його 1/5 частки спірного житлового будинку став його син [PERSON] та Дружина померлого [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Відтак, [PERSON] , належала 1/10 частка спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а [PERSON] , належала 3/10 частки спірного домоволодіння (1/5 як члену колгоспного двору + 1/10 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ). [INFO] померла [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України та в подальшому звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку у будинковолодінні по [ADDRESS] , що стало причиною звернення позивача до суду. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померла [PERSON] отримувала свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, однак наявність у неї права власності і можливість переходу цього права в порядку спадкування оспорюється, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Таким чином, позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Суд враховує, що рішенням Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №717 від 08.07.2022 [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з метою належного захисту прав позивача та виконання рішення суду позов [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 116,1 кв.м, житловою площею 46,6 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved