Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Дочірнє підприємство «Дніпровський круг» та [PERSON] 12 грудня 2007 року уклали договір № 12-1/12/07-Б. Згідно пункту 2.1. Договору, Дочірнє підприємство «Дніпровський круг», названий Сторона-1 продає, а [PERSON] , названий Сторона-2, купує майнові права на предмет договору. При отриманні грошових коштів від Сторони-2 в якості оплати майнових прав на квартиру у Сторони-1 виникають боргові зобов`язання перед Стороною-2. Ці боргові зобов`язання погашаються Стороною-1 з передачею Стороні-2 по закінченню будівництва об`єкта документів для оформлення права власності на квартиру. Пунктом 1 Договору № 12-1/12/07-Б визначені терміни в договорі, так: об`єкт - житловий комплекс що будується за адресою: [ADDRESS] ; квартира - ізольоване приміщення в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Характеристика квартири: під`їзд 9, поверх 4, квартира [ADDRESS] , загальна площа 54.8 м. кв., кількість кімнат 1. Пунктом 2.3. Договору 12-1/12/07-Б зазначено, що вартість майнових прав на квартиру, яка встановлюється шляхом помноження загальної площі на договірну вартість квадратного метру площі квартири на момент укладання договору, яка складає 6120,00 грн., на підставі чого вартість майнових прав на квартиру встановлюється в розмірі 335376.00 грн. Вартість майнових прав на квартиру є незмінною на термін дії даного договору. Пунктом 2.4. вищезазначеного Договору, запланований строк прийняття Об`єкту в експлуатацію: четвертий квартал 2008 року. Згідно п. 2.5. вищезазначені Сторони погодили, що 100 % вартості майнових прав на квартиру Сторона-2 зобов`язується сплати Стороні у термін до 14 грудня 2007 року. Пунктом 4.1. Договору визначено, що 100 % (сто відсотків) вартості майнових прав на Квартиру, яка зазначена в п. 2.3. цього Договору, а саме: 335\~376,00 грн., в тому числі 55\~896,00 грн. ПДВ, Сторона 2 зобов`язується оплатити Стороні 1 до 14 грудня 2007 року. Пунктом 4.2. договору передбачено, оплата вартості майнових прав на квартиру здійснюється Стороною-2 шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Сторони-1 за реквізитами: п/р [NUMBER] B TOB КБ «АРМА» м. Київ, МФО 380300 з формулюванням "Оплата майнових прав на квартиру згідно Договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року, в т.ч. ПДВ" 13 грудня 2007 року позивачем було сплачено на вищевказаний рахунок 335 376 .00 грн., з формулюванням: «Оплата майнових прав на квартиру згідно договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року, в т.ч. ПДВ [PERSON] , ід. код [NUMBER] , підтверджується квитанцією № ПН23509П від 13.12.2007. До Договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року була укладена додаткова угода від 10 грудня 2008 року, про зміну строку прийняття об`єкту в експлуатацію 3 квартал 2009 року, також, зв`язку із змінами проекту, відбулася зміна нумерації квартир, при цьому характеристика квартири не змінилася, номер квартири було змінено на [ADDRESS] . Ще у подальшому, номер квартири, оплаченої Стороною-2 вартості майнових прав, без зміни її характеристики, було змінено на № 115 та який залишено до часу звернення з позовною заявою. Як зазначено у позовній заяві, зазначений у Договорі № 12-1/12/07-Б об`єкт було здано в експлуатацію 05 червня 2018 року, присвоєно поштовий адрес: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що номер квартири, майнові права на яку ним оплачені, спочатку на підставі додаткової угоди від 10 грудня 2008 року був змінений з № 339 на № 335, в подальшому - на 115, що підтверджується технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] . На час звернення з даною позовною заявою, відповідачем не були передані позивачу майнові права на квартиру [ADDRESS] , при тому що останній здійснив їх повну оплату. Тому позивач просив суд у порядку набуття майнових прав, визнати за [PERSON] майнові права на квартиру [ADDRESS] , із характеристикою згідно Договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року під`їзд 9, поверх 4, загальна площа 54,8 кв.м., кількість кімнат 1, розташованої у будинку [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18.07.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву за вх. № 38939 з проханням розглядати справу за відсутності позивача та його представника. У судове засідання представник Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Ухвала про відкриття, позовна заява з додатками, судові повістки направлялись на юридичну адресу підприємства. Письмовий відзив до суду не надходив, причини неможливості його подати або заявити інші клопотання суду не повідомлено. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку із не запереченням позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між Дочірнім підприємством «Дніпровський круг» та [PERSON] було укладено Договір № 12-1/12/07-Б, згідно п. 2.1 якого, Дочірнє підприємство «Дніпровський круг» продає, а [PERSON] купує Майнові права на предмет договору (квартиру, під якою мається на увазі ізольоване приміщення в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання з окремим виходом до приміщень спільного користування та вводами систем опалення, водопостачання, енергозабезпечення та інших). При отриманні грошових коштів від [PERSON] в якості оплати майнових прав на квартиру у Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» виникають боргові зобов`язання перед [PERSON] . Ці боргові зобов`язання погашаються Дочірнім підприємством «Дніпровський круг» з передачею [PERSON] по закінченню будівництва Об`єкта (житловий комплекс із офісними приміщеннями, що будується за адресою: [ADDRESS] )) документів для оформлення права власності на квартиру. Характеристика квартири: під`їзд 9, поверх 4, квартира [ADDRESS] , загальна площа квартири 54,8, кількість кімнат 1. Пунктом 2.3. Договору 12-1/12/07-Б зазначено, що вартість даного Договору це вартість майнових прав на квартиру, яка встановлюється шляхом помноження загальної площі на договірну вартість квадратного метру площі квартири на момент укладання договору, яка складає 6120,00 грн., на підставі чого вартість майнових прав на квартиру встановлюється в розмірі 335376.00 грн. Вартість майнових прав на квартиру є незмінною на термін дії даного договору. Пунктом 2.4. Договору вказано, що запланований строк прийняття Об`єкту в експлуатацію: четвертий квартал 2008 року. Пунктом 4.1. Договору визначено, що 100 % (сто відсотків) вартості майнових прав на Квартиру, яка зазначена в п. 2.3. цього Договору, а саме: 335\~376,00 грн., в тому числі 55\~896,00 грн. ПДВ, [PERSON] зобов`язувався оплатити Дочірньому підприємству «Дніпровський круг» до 14 грудня 2007 року. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що оплата вартості майнових прав на квартиру здійснюється [PERSON] шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» за реквізитами: п/р [NUMBER] B TOB КБ «АРМА» м. Київ, МФО 380300 з формулюванням "Оплата майнових прав на квартиру згідно Договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року, в т.ч. ПДВ". 13 грудня 2007 року позивачем було сплачено на вищевказаний рахунок 335\~376,00 грн., з формулюванням: «Оплата майнових прав на квартиру згідно договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року, в т.ч. ПДВ Голубов Борис Анатолійович, ід. код [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції № ПН23509П від 13.12.2007. 10 грудня 2008 року до Договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року між сторонами була укладена додаткова угода про зміну строку прийняття об`єкту в експлуатацію на III квартал 2009 року. Також у зв`язку із змінами проекту, відбулася зміна нумерації квартир, при цьому характеристика квартири не змінилася, номер квартири було змінено на [ADDRESS] . В подальшому номер вищезазначеної квартири був змінений на № 115, що підтверджується копією технічного паспорту від 18.03.2019. Як вбачається із матеріалів справи, позивач сплатив відповідачеві 335\~376,00 грн. вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, тобто повністю виконав умови, укладеного між сторонами Договору № 12-1/12/07-Б від 12 грудня 2007 року, сплативши зазначену у ньому суму коштів в повному обсязі та у встановлений договором строк, а відповідач в свою чергу у встановлені договором строки зобов`язався закінчити будівництво, здати об`єкт капітального будівництва в експлуатацію та за актом прийму-передачі об`єкта нерухомості, шляхом його підписання сторонами, передати позивачу об`єкт нерухомості. Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Статтями 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Між сторонами виникли відносини на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав і предметом договірного зобов`язання за цими договорами є вчинення конкретних дій сторін зі сплати грошових коштів та передавання майнових прав, а після завершення будівництва - передання об`єкту нерухомості. Матеріальними об`єктами договірних зобов`язань є наприкінці майно і гроші, що їх сторони мають передати одна одній, саме вони є предметом виконання за договором, з урахуванням інтересу кожної зі сторін та відповідної мети договору. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України. Вказані правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15. Майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами (ст. 190 ЦК України). Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року №761/5156/13-ц суд зазначив, що під майновим правом слід розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна. Майновим правом на об`єкт незавершеного будівництва є обумовлене договором право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли настали певні, але не всі, юридичні передумови, необхідні та достатні для набуття речового права. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав (визнання за ним майнових прав на квартиру як на частку в об`єкті незавершеного будівництва) не заборонений законом та у світлі цієї справи є ефективним, оскільки іншим шляхом захистити її права позивач не могла. Можливість застосування такого способу захисту як визнання майнових прав за інвестором підтверджена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року в справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), у якій зазначено, що інвестор наділений правами, тотожними правам власника нерухомого майна, пов`язаними зі створенням об`єкту нерухомого майна, а тому в разі порушення його речових прав він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Отже, майнові права є самостійним об`єктом цивільних прав та підлягають захисту у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Майнові права визначаються як суб`єктивні права учасників цивільних правовідносин, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням речами, а також майновими вимогами, що виникають між учасниками цивільного обороту з приводу цих речей та обміну речей, робіт, послуг. Майнові права виникають з юридичних фактів, передбачених ЦК України, іншими актами законодавства. За будь-яким договором про передавання речі боржник має передати річ, а кредитор має право вимоги передавання такої речі, яке є майновим. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, сплативши на користь відповідача повну суму вартості майнових прав у встановлений в договорах строк, що підтверджується копією квитанції № ПН23509П від 13.12.2007. Виконання грошових зобов`язань за договором, а саме: повна сплата вартості майнових прав об`єкта нерухомості, підтверджує вчинення позивачем дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимагати переходу майнових прав на цей об`єкт нерухомості, отримання від відповідача об`єктів нерухомості за актом прийому-передачі після завершення будівництва та після цього набуття можливості державної реєстрації свого права власності на об`єкт будівництва. При цьому, за змістом укладених між сторонами договорів, підтвердженням набуття покупцем права власності на майнові права об`єкта нерухомості є акт прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, який підписується сторонами. Однак, копія такого акту в матеріалах справи відсутня і у позові позивач стверджує, що відповідач не передавав йому майнові права. Доказів протилежного відповідачем суду не наданою та судом не встановлено. Таким чином, фактично склалась ситуація, за якої позивач має підтвердження оплати ним 100 % вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, однак відсутнє належне підтвердження переходу цих прав від відповідача до позивача, та відповідно належне оформлення набуття останнім права власності на майнові права щодо об`єктів нерухомості. Зазначаючи про введення в експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] 05 червня 2018 року, позивач не надає належних та допустимих доказі такого, оскільки така інформація відсутня в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, що підтверджується відповідним витягом від 14.08.2020 № 220370132. Таким чином, відповідач порушив встановлений договором строк введення будинку в експлуатацію, внаслідок чого позбавив позивача того на що він розраховував, укладаючи відповідний договір, а саме, що відповідач у встановлений термін здійснить введення будинку в експлуатацію і відповідно позивач матиме можливість набути право власності на квартиру у ІІІ кварталі 2009 року. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами стало підставою для звернення позивача до суду з позовом для визнання за ним майнових прав. Ухвалюючи відповідне рішення суд також ураховує відсутність на державному рівні будь-яких реєстрів, у яких би в повній мірі відображались та реєструвались майнові права, що сприяло би запобіганню порушенню таких прав, недопущенню реалізації недобросовісної поведінки відчужувачів майнових прав на користь декількох осіб, тому права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача, оскільки в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині передачі покупцю майнових прав на об`єкти нерухомості, що є предметом договору, при цьому суд враховує, що на даний час запланований термін будівництва та здачі об`єкту капітального будівництва в експлуатацію, який погоджений сторонами сплинув, ці обставини не спростовано відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог і підтвердження належного виконання зі свого боку договірних зобов`язань. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3\~353 (три тисячі триста п`ятдесят три) грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 328, 526, 610, 655, 656 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved