Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом Збаразького районного суду Тернопільської області №2-141/12 від 18 вересня 2012 року і рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року у справі №598/1615/18, та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами по утриманню дитини [PERSON] , [INFO] , яка утворилася з 27 травня 2021 року по день ухвалення рішення у справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 20 вересня 2009 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, який розірвано рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2012 року. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року його позбавлено батьківських прав щодо доньки та стягнуто в користь відповідача на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів доходів, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , та внесено зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зроблений 10.03.2010 року за №29 відділом РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області з присвоєнням дитині прізвища « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », батьком дитини записано « [PERSON] ». Таким чином вважає, що після усиновлення дитини, він, як кровний батько, втратив на дитину права і повинен бути звільнений від усіх обов`язків по вихованню та утриманню усиновленої дитини, та просить суд визнати його обов`язок по утриманню малолітньої [PERSON] таким, що припинено, а відповідно до ст.197, ст. 232 Сімейного кодексу України звільнити його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, яка почала утворюватися з 27 травня 2021 року. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала відзив на позов, в яких заперечила щодо наведених позивачем обставин про звільнення позивача від виконання батьківських обов`язків щодо сплати заборгованості по аліментах та просила відмовити в задоволенні даного позову, оскільки [PERSON] не надано важливих доказів про невиплату заборгованості по аліментах. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Варода П.Б. не з`явилися, однак на адресу суду від останнього надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2022 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №114. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та вирішено [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з [PERSON] . Після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.14). Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 березня 2012 року вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31.01.2012р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.49-50). В подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 серпня 2021 року виданого Збаразьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Фрнківськ) (а.с.44). Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів доходів, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13). 26 квітня 2021 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , та внесено зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зробленого 10.03.2010 року за №29 відділом РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, а саме присвоєно дитині прізвище « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », батьком дитини записано « [PERSON] , громадянин України» (а.с.10-11). З повідомлення головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що на примусовому виконанні у Тернопільського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавчий лист №2-141 виданий 18 вересня 2012 року Збаразьким районним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.07.2022 становить 13689 грн 07 коп (а.с.25). У частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України. Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року у справі №598/273/21 про усиновлення малолітньої [PERSON] набрало законної сили 27 травня 2021 року (а.с.10-11). Тобто, з 27 травня 2021 року усиновлення [PERSON] малолітньої [PERSON] вважається здійсненим. Згідно із частиною першою статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (частина третя статті 232 СК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Щодо тлумачення положень абзацу другого частини першої статті 232 СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення. При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька. Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною. Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. З наведеного вбачається, що після усиновлення [PERSON] ( [PERSON] ) згідно із частиною першою статті 232 СК України припинилися особисті та майнові права і обов`язки між нею та [PERSON] . Відповідно, припинився і обов`язок [PERSON] по утриманню дитини, сплати аліментів на її утримання починаючи з 27 травня 2021 року. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 31 серпня 2022 року, викладеного у справі № 522/5039/21, провадження № 61-4147св22. Тому підлягає до задоволення позовна вимога про визнання обов`язку [PERSON] по утриманню [PERSON] , [INFO] , припиненим. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Оскільки судом встановлено, що після усиновлення дитини припинився обов`язок [PERSON] по утриманню дитини, але виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні, продовжується нарахування заборгованості по аліментам, суд приходить до висновку про необхідність звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам за період з 27 травня 2021 року по 07 грудня 2022 року, а тому позовні вимоги і в цій частині підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved