Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

20.10.2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Славутської міської ради про визначення розміру частки майна в спільній власності та визнання права власності на частку майна в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Померлій [PERSON] належала квартира у даному будинку у розмірі 5322/10000, відповідачам належить 4678/10000. Земельна ділянка під будинком [ADDRESS] площею 0,0874 га і цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, перебуває у спільній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи право власності спадкодавця позивача на квартиру, як самостійний об`єкт нерухомого майна, що становить 5322/10000 частки власності житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та у відповідності до ст.ст. 86, 120, ЗК України, у її власності також знаходиться 5322/10000 земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . За таких обставин представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] , просить визнати частку [PERSON] як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] в спільній власності земельної ділянки, кадастровий номер якої 6810600000:04:002:0393, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 834 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 5322/10000 частки власності., а також визнати за нею право власності на вказану частку. 01.11.2022 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження. Підготовче судове засідання по справі призначено на 30.11.2022 року. 30.11.2022 року підготовче судове засідання у справі закрито та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 20.12.2022 р.. 20.12.2022 року учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, до суду не з`явились. 30.11.2022 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти позову заперечень не мають. Від Славутської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника міської ради. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити за його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином суд, приймаючи до уваги заяву позивача та його представника, заяву відповідачів, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському району Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 156 (а.с. 24). [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалось, заповіла [PERSON] , [INFO] , про що складено заповіт від 25.05.2020 року № 552, посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. (а.с. 25). Згідно договору дарування від 21.06.2020 р., померла [PERSON] подарувала позивачці [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,2 кв.м., в т.ч. житловою площею 23,4 кв.м. (а.с. 13-14, 15). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по Ѕ частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2012 (а.с. 16 -22, 23). Окрім того, у спільній сумісній власності померлої [PERSON] , спільно із відповідачами [PERSON] та [PERSON] , перебувала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0874 га, кадастровий номер 68210600000:04:002:0393 (а.с. 7,8, 9). На звернення до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0874 га, кадастровий номер 68210600000:04:002:0393 [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва, оскільки частка померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності виділена не була (а.с. 26). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ частки із майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Згідно ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Як передбачено ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлі або споруду кількома особами, право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до частко осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що позивачка набула право власності на квартиру [ADDRESS] . Земельна ділянка під вказаним будинком перебуває у спільній сумісній власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а також померлої [PERSON] , яка усе своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Таким чином, на даний час позивачка, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки у позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки у праві спільної сумісної власності, яка належала померлій [PERSON] , суд, беручи до уваги також визнання позову відповідачами-співвласниками майна, вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визначення розміру часток в спільній власності та щодо визнання за нею в порядку спадкування права на земельну ділянку ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved