Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до Славутської міської ради про визнання права спільної сумісної власності за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що з липня 2000 року проживають у квартирі [ADDRESS] . Означена квартира згідно протоколу № 1 від 16.04.2000 р. засідання адміністрації і профкому комбінату комунальних підприємств про розподіл квартир між організаціями, які приймали дольову участь у будівництві будинку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 20.04.2000 № 106 - виділена ЗАТ «Об`єднання «Прогрес». В подальшому, згідно договору від 09.08.1999, ЗАТ «Об`єднання «Прогрес» передало квартиру ПМП «Хосен», у якого позивачі придбали цю квартиру, сплативши грошові кошти за домовленістю сторін. Однак право власності на дану квартиру не було оформлено ні ЗАТ «Об`єднання «Прогрес», на ПМП «Хосен», що позбавило позивачів можливості нотаріально посвідчити, тобто належно оформити договір купівлі-продажу, укладений з ПМП «Хосен». На даний час ПМП " Хосен" ліквідовано, правовласник відсутній. З липня 2000 року позивачі, [PERSON] та [PERSON] , відкрито проживають, утримують житло, оплачують комунальні послуги, здійснюють ремонт квартири, володіють та користуються квартирою [ADDRESS] . До комунальної власності вищевказана квартира не передавалась. Тобто, будь-який власник відсутній. За таких обставин позивачі звернулись до суду та просять визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . 27.10.2022 року позов [PERSON] та [PERSON] залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору та надано позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 20 листопада 2022 року після усунення недоліків позовної заяви у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 21.11.2022 року від Славутської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечує проти визнання позову. Представник Славутської міської ради зазначає, що 09.08.1999 року між ПМП «Хосен» та ЗАТ «Об`єднання «Прогрес» укладено договір, за яким ЗАТ «Об`єднання «Прогрес» взяло на себе зобов`язання після введення в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , передати ПМП «Хосен» у власність дві квартири: трикімнатну, площею 57,92 кв. та двокімнатну, площею 48,07 кв.м. Далі, 18 липня 2000 року ПМП «Хосен» на підстав договору купівлі-продажу продало [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Але, нотаріально вказаний договір не був оформлений. Отже, сім`я позивачів володіє спірною квартирою на підставі договору купівлі-продажу ( що не відповідає законодавству з огляду на недотримання форми правочину). На момент укладення договору купівлі-продажу із Позивачем (від 18.07.2000 року) квартиру [ADDRESS] ) відносилась до приватної форми власності юридичної особи ПМП «Хосен». На даний час ПМП " Хосен" ліквідовано. Окрім цього, згідно інформації, наявної у виконавчому комітеті Славутської міської ради, дана квартира ніколи не передавалась до комунального житлового фонду Славутської міської ради, а отже не відноситься до комунальної власності Славутської міської територіальної громади. Таким чином, квартира [ADDRESS] не належить до комунальної власності. У зв`язку із наведеним, представник Славутської міської ради проти позовних вимог не заперечує. В підготовчому судовому засіданні позивачі поданий позов підтримали з підстав зазначених у позові і просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні не заперечували. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовче судове засідання представник відповідача подав заяву в якій вказав, що заперечень проти позову не має, просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Таким чином суд, приймаючи до уваги пояснення позивачів, заяву представника відповідача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Славутської міської ради від 30.12.1999 року «Про затвердження акту Державної приймальної технічної комісії по прийняттю в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , затверджено акт Державної комісії, на підставі якого житловий будинок [ADDRESS] прийнятий в експлуатацію. 20 квітня 2000 року рішенням № 106 виконавчого комітету Славутської міської ради «Про житлові питання № затверджено протокол № 1 від 16 квітня 2000 року засідання адміністрації, профкому комбінату комунальних підприємств та керівників організацій, які приймали участь в будівництві будинку, про розподіл квартир в будинку по [ADDRESS] між організаціями, які приймали дольову участь в його будівництві. На підставі викладеного двокімнатна квартира [ADDRESS] розподілена ЗАТ « Об`єднання «Прогрес». 09.08.1999 року між ПМП «Хосен» та ЗАТ «Об`єднання «Прогрес» укладено договір, за яким ЗАТ «Об`єднання «Прогрес» передало квартиру [ADDRESS] - ПМП «Хосен». 18 липня 2000 року ПМП «Хосен» продало [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідачі сплатили за квартиру обумовлену суму та фактично вселилися у квартиру. 17 квітня 2007 року Славутським міськрайонним судом задоволено позов [PERSON] , [PERSON] до Виконавчого комітету Славутської міської ради, треті особи на стороні відповідача: ПМП «Хосен», ЗАТ «Об`єднання «Прогрес», КП «Славутське ЖКО» та визнано право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу сторони не встигли, оскільки ПМП " Хосен" ліквідувалося. Однак, як видно із довідки Відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Славутської міської ради від 13.10.2022 № 86/22-14, згідно з архівними матеріалами БТІ станом на 01.01.2013 відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 17). В Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності на зазначену вище квартиру також відсутні (а.с. 18). Разом із тим, як видно із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власником зазначений [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Договору №3965 від 16.08.2002 р.н., споживачеві [PERSON] надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Окрім того, згідно договору на користування електричною енергією, [PERSON] отримує послуги з постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). За зазначеною вище адресою [PERSON] отримує також послуги з газопостачання, що підтверджено договором від 17.10.2022 (а.с. 12). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В Постанові Верховного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 (провадження № 61-4347св22) Верховний суд у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступного висновку. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦПК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майно. Крім того, позивач як володілець мана повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання прав власності на нього. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Давнісне володіння має бути безперервним протягом строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк (для нерухомого майна 10 років). Згідно ч.1, 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, в судовому засіданні належними та допустимим доказами підтверджено факт добросовісного, безперервного протягом більше ніж 10 років давнісного володіння позивачами [PERSON] та [PERSON] квартирою [ADDRESS] , що є підставами для визнання за ними права спільної сумісної власності на спірну квартиру. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved