Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

У травні 2021 року на розгляд Віньковецького районного суду Хмельницької області за підсудністю із Господарського суду Хмельницької області згідно із ухвалою від 11 травня 2021 року надійшла справа за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -- Фермерського господарства «Майдан-Веста», про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою. Позивач [PERSON] , неодноразово змінюючи предмет та підстави позову, в остаточній редакції просив визнати за ним право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50,00 га, наданої згідно з рішенням Віньковецької районної ради народних депутатів Хмельницької області сьомої сесії ХХІ скликання від 23.04.1991 року № 3 для ведення селянського фермерського господарства (т. 2 а.с. 84-88). В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що в 1993 році виконавчим комітетом Віньковецької районної Ради народних депутатів видано Державний акт на право користування землею серії Б № 042512 фермерському господарству [PERSON] , с. Майдан Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області, відповідно до якого за вказаним землекористувачем закріплено в безстрокове і безплатне користування 50,0 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею в 1993 році, а також до державного акта додається план зовнішніх меж землекористування, схема виносу в натуру разом з пояснювальною запискою, актом встановлення межових знаків та погодження меж із суміжними землекористувачами. В одержаному Державному акті на право користування землею серії Б № 042512 є примітка про те, що при отримані нових форм бланків, даний Акт підлягає заміні, а пояснювальною запискою підтверджується, що акти виготовлені на бланках застарілої форми та при отримані нових форм бланків вище згадані підлягають заміні. В свою чергу на підставі поданої заяви громадянина [PERSON] , пропозиції сільвиконкому та правління колгоспу ім. Щорса, поданої районній Раді народних депутатів, прийняте рішення виконавчого комітету Майдано-Олександрівської сільської Ради народних депутатів Віньковецького району, Хмельницької області від 20.03.1991 р. № 9 «Про надання у довічне успадковане володіння земельної ділянки 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства». Отже, як зазначив позивач, рішення виконавчого комітету Майдано-Олександрівської сільської Ради та рішення Віньковецької районної Ради народних депутатів Хмельницької області не містять ознак на право постійного користування землею, а навпаки на право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Згідно з актом передачі землі від 30.04.1991 року комісія виділила в натурі та передала земельну ділянку площею 50 га у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину [PERSON] 22.09.1994 року було зареєстроване селянське (фермерське) господарство «Розквіт», керівник -- [PERSON] . Вказане господарство своєї діяльності не припиняло і на теперішній час здійснює господарську діяльність. Тому позивач неодноразово звертався до відділу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у Віньковецькому районі, Головного управління Держгеоркадастру у Хмельницькій області,до голови Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району щодо наданої йому у довічне успадковане володіння земельної ділянки площею 50 га, і просив наділити землю із земель запасу Майданоолександрівської сільської ради. Однак на його звернення від 06.02.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило, що на підставі заяви [PERSON] як голови СФГ «Розквіт» від 15.04.2009 року, розпорядженням Віньковецької районної державної адміністрації № 149/2009-р від 10.06.2009 року припинено право користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, та земельна ділянка площею 44 га, кадастровий номер 6820684500:07:002:0001 передана в оренду [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597СГ. Позивач ввжає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, видаючи вищезазначений наказ, та беручи до уваги розпорядження голови Віньковецької районної державної адміністрації № 149/2009-р від 10.06.2009 року, повинне було перевірити, чи повноважна Віньковецька РДА розпоряджатися землями сільськогогосподарського призначення за межами населених пунктів, а також, кому надавалась земельна ділянка на праві постійного користування, та чи дотримано було порядок припинення права володіння на землю та права користування земельною ділянкою. Водночас, на думку позивача, розпорядження голови Віньковецької районної державної адміністрації від 10.06.2009 року № 149/2009-р про припинення права користування СФГ «Розквіт» земельною ділянкою, протирічить Закону, який регулює спірні правовідносини, оскільки земельну ділянку йому надано у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства. Головне управління Держгеокадастру, припинивши право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50 га, наданої [PERSON] для ведення для ведення селянського (фермерського) господарства, та наклавши на вже сформовану земельну ділянку іншу земельну ділянку, неправомірно передало її [PERSON] , у зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом свого права і просить визнати за ним право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Ухвалою від 28.05.2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду, у справі відкрите провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.12.2021 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, -- Селянське (фермерське) господарство «Розквіт», а також залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, -- Віньковецьку селищну раду Хмельницької області та Хмельницьку районну державну адміністрацію. Ухвалою суду від 11.02.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити. В підтримання своїх вимог позивач [PERSON] , діючи також від імені третьої особи -- СФГ «Розквіт», пояснив, що він є головою селянського фермерського господарства «Розквіт» с. Майдан Олександрівський. У користуванні СФГ знаходилось 50 га землі згідно Державного акта на право користування землею серії Б № 042512 від 1993 року. Земля постійно оброблялась. Однак у 2009 році у зв`язку з інфляцією виникли фінансові труднощі, тому позивач як голова фермерського господарства звернувся до Віньковецької районної ради по питанню надання допомоги. Натомість юрист земельного відділу Віньковецького району запропонував йому написати заяву про припинення права користування земельною ділянкою, після чого [PERSON] від імені СФГ «Розквіт» подав таку заяву на ім`я голови Віньковецької районної державної адміністрації. 10.06.2009 року головою Віньковецької РДА видано розпорядження № 149/2009-р, згідно з яким припинено право користування СФГ «Розквіт» земельною ділянкою площею 44 га. Надалі у користуванні фермерського господарства «Розквіт» залишилось 6 га, які дотепер обробляються, та СФГ сплачує за землю податки, а земельну ділянку площею 44 га з 2015 року почало обробляти ФГ «Майдан-Веста». У 2016 році [PERSON] звернувся до відповідача із заявою надати відповідь, на яких підставах спірну земельну ділянку передано [PERSON] , оскільки він просив нікому її не передавати, проте до суду не звертався. В 2018 році позивач з листа відповідача дізнався, що земельну ділянку площею 44 га наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в 2016 році передано в оренду фермерському господарству [PERSON] . Позивач стверджував, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, передавши 44 га ФГ «Майдан-Веста», діяло неправомірно, бо не перевірило, чи припинено за ним право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, тоді як він від такого права ніколи не відмовлявся, бажання у нього такого не було, та заява про припинення права користування земельною ділянкою подана ним не як фізичною особою -- [PERSON] , а як головою СФГ. Також позивач стверджував, що в акті погодження меж земельної ділянки від 21.12.2015 року, згідно з яким комісія провела встановлення (погодження) на місцевості зовнішніх меж наданої в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства земельної ділянки площею 44,0000 га, він не рописувався, та підпис навпроти прізвища [PERSON] йому не належить. Представник позивача [PERSON] акцентував увагу суду на тому, що клопотання позивача про припинення права користування землею за СФГ «Розквіт» від 15.04.2009 року не може ототожнюватись із заявою (вираженням волі) [PERSON] щодо відмови від наявного в нього права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою. Дане право (право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою) на земельну ділянку площею 50 га він набув на підставі рішення Віньковецької районної ради № 3 від 23.04.1991 року, і вказана ділянка була надана йому для ведення селянського господарства. Це рішення було прийняте на підставі рішення виконкому Майдано-Олександрівської сільської ради № 9 від 20.03.1991 року, відповідно до якого вносилась пропозиція до районної ради про надання земельної ділянки площею 50 га саме громадянину [PERSON] . У подальшому [PERSON] було видано Державний Акт на право користування землею на ділянку 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства, але в ньому не конкретизовано будь-яке конкретне фермерське господарство (як юридична особа), а йде мова саме про фермерське господарство [PERSON] . Видача даного Акта датується 1993 роком, а реєстрація (створення) СФГ «Розквіт» здійснено 19.09.1991 року згідно рішення виконкому Віньковецької районної ради. Тобто на момент видачі Акта означене ФГ вже існувало, але не визначеній юридичній особі (ФГ «Розквіт») було надано право на землю, а саме гр. [PERSON] . Представник також зауважував,що відмови від права довічного успадкованого права на ділянку площею 50 га (чи навіть на її частину) позивачем взагалі не здійснювалась і наміру такого у нього не було. Віньковецька районна державна адміністрація, приймаючи розпорядження № 149 від 10.06.2009 року жодним чином не врахувала, що отримане клопотання від голови СФГ «Розквіт» від 15.04.2009 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 44 га не є тотожним заяві (чи будь-якому іншому вираженню волі) гр. [PERSON] про відмову від права довічного успадкованого володіння. Тому вказане розпорядження представник вважає юридично необґрунтованим з точки зору неможливості ідентифікувати, на яку саме частину земельної ділянки (44 га з 50 га) припиняється користування та відсутності належного законодавчого регламентування процедури припинення користування саме на частину земельної ділянки. У зв`язку з тим, що жодних юридичних наслідків для зміни (припинення) наявного права довічного успадкованого володіння гр. [PERSON] на земельну ділянку площею 50 га, яке він набув на підставі рішення Віньковецької районної ради № 3 від 23.04.1991 року, розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 149 від 10.06.2009 року не породжує, та право на довічне успадковане володіння земельною ділянкою позивач не втратив, представник вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Від відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов відзив на позов,у якому представник [PERSON] просила в задоволенні позову відмовити. У відзиві зазначено, що Віньковецька РДА на час прийняття розпорядження від 10.06.2009 року № 149/2009 р «Про припинення права користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, СФГ «Розквіт» розпоряджалася землями сільськогосподарського призначення державної власності та діяла в межах та у спосіб, передбачений чинним на той час законодавством, і вказане розпорядження протиправним судом не визнане та не скасоване. В подальшому частина земельної ділянки площею 44 га згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597-СГ була передана в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства. Також у відзиві представник вказала, що оскільки земельна ділянка з моменту створення СФГ «Розквіт» перейшла у користування фермерського господарства, то це унеможливлює задоволення позовних вимог про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою за засновником СФГ «Розквіт» -- фізичною особою [PERSON] . Водночас представник [PERSON] просила суд застосувати позовну давність, бо про порушення своїх прав позивачу було відомо ще з 2009 року, тобто з часу припинення права користування спірною земельною ділянкою. У судовому засіданні представники відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Варибок Т.В. та [PERSON] позов не визнали, вважали його необґрунтованим, і просили в задоволенні відмовити. Зокрема вони вказували, що розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 10.06.2009 року про припинення права користування земельною ділянкою було прийняте на підставі добровільно поданої позивачем заяви і є правомірним, оскільки підстав для відмови у задоволені заяви не було. В подальшому після звернення [PERSON] управлінням було перевірено, кому належить земельна ділянка площею 44 га, і з`ясувавши, що вона вільна, бо право користування нею припинено, наказом № 22-1597 СГ від 22.01.2016 року земельна ділянка була передана на праві оренди [PERSON] для ведення фермерського господарства. Крім того у судовому засіданні представники відповідача наголошували на тому, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є неналежним відповідачем у справі, позаяк прав позивача ним не порушено. При цьому представник покликалась на набрання чинності 27.05.2021 року Закону України № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який було доповнено пунктом 24 такого змісту, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад (за певними виключеннями). Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Таким чином, відповідно до вказаного Закону «землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад та органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними». Оскільки на час розгляду справи змінився власник земельної ділянки, і на теперішній час її власником та розпорядником є Віньковецька територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області, то саме вона повинна бути належним відповідачем у справі. Також представник [PERSON] 30.05.2022 року подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій просить застосувати до позовних вимог позовну давність і в задоволенні позову відмовити з огляду на те, що починаючи з 10.06.2009 року позивачу достеменно було відомо, що йому припинено право користування земельною ділянкою, а 21.12.2015 року він добровільно погодив відведення цієї земельної ділянки [PERSON] . Вказаний позов [PERSON] подав до суду 24.05.2021 року, тобто поза межами трьохрічного строку позовної давності. В дане судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, натомість представник Л. Коруняк надіслала до суду письмову заяву, у якій просила судове засідання провести за відсутності представника відповідача. Водночас в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області О. Ланевич надіслала до суду додаткові пояснення, в яких також зазначила, що позивач неправильно визначив відповідача у справі, оскільки власником земельної ділянки є Віньковецька селищна рада, а також пропустив строк позовної давності для звернення до суду. Головне управління вважає, що у позивача відсутнє порушене право, яке б підлягало захисту у судовому порядку, оскільки таке право в нього не виникло, і він не надав суду жодного доказу про його зареєстроване право довічного успадкованого володіння на земельну ділянку площею 50 га згідно Державного акта на прво користування землею серії Б № 042512 для ведення селянського (фермерського) господарства. Законодавство, яке у відповідний період регулювало спірні правовідносини визначало, що єдиним документом, який підтверджував виникнення права довічного успадковуваного володіння землею був державний акт «на право довічного успадковуваного володіння землею», який виданий і зареєстрований у порядку встановленому ст.ст. 22-23 Земельного кодексу Української РСР та мав відповідати формі, визначеній Постановою Верховної ради УРСР від 27.03.1991 № 889-ХІІ, тому рішення ради не є належним і допустимим доказом, який на той час підтверджував виникнення відповідного права. Тому в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області О. Ланевич просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, фермерського господарства «Майдан-Веста» -- голова ФГ «Майдан-Веста» Волошин М.В. та адвокат Кравчук В.М. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили. Зокрема, голова ФГ «Майдан-Веста» [PERSON] у суді пояснив, що маючи намір займатись вирощуванням сільськогосподарської продукції, звернувся до Майдано-Олександрівської сільської ради про виділення земельної ділянки, де йому повідомили, що є земельна ділянка, яка в 2009 році вилучена у [PERSON] , і пустує. Після цього Головне управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області за його заявою надало йому дозвіл на виготовлення земельно-технічної документації, та позивач письмово погодив межі. [PERSON] створив фермерське господарство, отримав в оренду земельну ділянку площею 44 га і з 2016 року почав її обробляти. Проте у квітні 2018 року позивач пред`явив до нього претензії, що земля неправильно обробляється і згідно з Державним актом земельна ділянка належить йому. Представник [PERSON] заперечував проти позовних вимог з підстав, зазначених у письмових поясненнях, де вказував, що позовні вимоги необґрунтовані і не можуть бути задоволені, адже позивач не надав суду жодного доказу про зареєстроване його право на земельну ділянку площею 50,0 га згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 042512 від 1993 року для ведення селянського (фермерського) господарства. В свою чергу цей Державний акт на право користування землею не містить відомостей про його реєстрацію, оскільки в графі: «Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №» відсутні як номер реєстрації, так і відповідна дата. Таким чином, оскільки права виникають виключно з моменту їх реєстрації (ст. 125 ЗК України) чи реєстрації відповідного документу (в залежності від законодавства, яке діє у відповідний період часу), а позивач не надав суд доказів реєстрації за собою будь-якого речового права на земельну ділянку площею 50 га, то відсутні й підстави для задоволення позовних вимог про визнання права. Крім того, як зазначав представник, надані позивачем докази додатково підтверджують відсутність у нього прав на земельну ділянку площею 50 га, а саме: довідка Майдано-Олександрівської сільської ради від 23.03.2010 року про те, що право користування земельною ділянкою площею 44 га припинено; лист Відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.07.2018 № Ш-19/0.20-21/134-18 про те, що право користування на 44 га припинено, а на 6 га не виготовлено правовстановлюючі документи; лист Відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.09.2018 № 31-22-0.20-634/104-18 про те, що згідно статистичної звітності 6-зем станом на 01.01.2016 року за користувачем рахується земельна ділянка площею 6 га; довідка виконкому Майдано-Олександрівської сільської ради від 11.09.2018 року № 191 про те, що земельна ділянка площею 44 га, яка була в користуванні СФГ «Розквіт», не оброблялася з 2009 по 2016 роки; податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 р., у якій зазначена площа задекларованої самим позивачем земельної ділянки в обробітку лише 6 га ріллі. Також [PERSON] звертав увагу суду на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.10.2018 року у справі № 924/550/18, яке набрало законної сили 14.12.2018 року, і згідно з яким відмовлено в задоволенні позовних вимог СФГ «Розквіт» до Віньковецької райдержадміністраціїї, за участі третіх осіб на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ФГ «Майдан-Веста» про визнання протиправним і скасування розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 10.06.2009 р. № 149/2009-р., яким було припинено в порядку ст. 142 ЗК України право користування земельною ділянкою площею 44,0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, на підставі заяви [PERSON] від 15.04.2009 року. Позивачем було погоджено межі земельної ділянки, право користування якою оспорюваним розпорядженням було припинено, та яка у подальшому була надана в оренду [PERSON] для ведення селянського фермерського господарства, про що свідчить акт погодження меж земельної ділянки від 21.12.2015 року. Зазначена обставина, а також подання самим СФГ «Розквіт» звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року щодо земельної ділянки площею 6 га спростовують твердження позивача про те, що йому було невідомо про припинення права користування земельною ділянкою (її частиною). Оскільки позивач 15.04.2009 року добровільно відмовився від земельної ділянки площею 44 га, та з 10.06.2009 року йому припинено право на цю земельну ділянку, а з 21.12.2015 року він добровільно погодив її відведення [PERSON] , який на підставі цієї ділянки створив ФГ «Майдан-Веста», і яке правомірно використовує земельну ділянку площею 44 га (кадастровий номер 6820684500:07:002:0001) на правах оренди, то у нього відсутні будь-які порушені його права за цим спором, і позов задоволенню не підлягає. У додаткових поясненнях представник [PERSON] зазначив, що на його думку, у позивача відсутнє порушене право, яке б підлягало захисту в судовому порядку, оскільки таке право в нього не виникло, бо він не надав суду жодного доказу про його зареєстроване право довічного успадкованого володіння на земельну ділянку площею 50 га згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 042512 для ведення селянського (фермерського) господарства. Крім того, на думку представника, позивач неправильно визначив відповідача у справі -- Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в той час як власником земельної ділянки є Віньковецька селищна рада і в матеріалах справи містяться надані ФГ «Майдан-Веста» докази (додаткова угода про внесення змін в договір оренди ФГ «Майдан-Веста» і витяг з Державного реєстру речових прав), які підтверджують, що саме Віньковецька селищна рада, як власник землі не визнає жодних прав позивача на неї. Позивач пред`явив позов лише до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, хоча, враховуючи предмет і підстави заявленого позову, Віньковецька селищна рада, як власник спірної земельної ділянки, має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами і повинна була брати участь у справі як співвідповідач. Крім того представник звертав увагу суду на суперечливу поведінку позивача [PERSON] , який подав клопотання від 15.04.2009 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 44,0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, яка надавалась йому для ведення фермерського господарства, в зв`язку з нестачею коштів. Це клопотання було адресоване голові Віньковецької районної державної адміністрації, та при цьому заявником у клопотанні зазначений саме [PERSON] , а не СФГ «Розквіт», як намагався у суді довести позивач. Водночас фермерським господарством «Майдан-Веста» заявлено у справі клопотання про застосування строків позовної давності з огляду на те, що позивач пропустив строки позовної давності для звернення до суду, а доводи, що позов є негаторним -- помилкові. Від третьої особи -- СФГ «Розквіт» до суду надійшло письмове пояснення, у якому зазначено, що [PERSON] від земельної ділянки, наданої йому у довічне успадковане володіння для ведення селянського фермерського господарства не відмовлявся, а Державний акт на право користування землею серії Б №042512 від 1993 року, виданий на фермерське господарство [PERSON] , не вилучався, не скасовувся, і право довічного успадкованого володіння землею не припинялося. Державний акт на право користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га чинний, розпоряднику земель державної форми власності не повернутий, що перешкоджає його подальшій передачі будь-кому. Однак Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області припинило право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50 га, яка надана гр. [PERSON] для створення селянського (фермерського) господарства та для його ведення, а саме частину цієї земельної ділянки площею 44,00 га передало в оренду [PERSON] , а СФГ «Розквіт» зобов`язало виготовити правовстановлюючі документи, які б посвідчували право користування чи оренду земельної ділянки площею 6,00 гектарів. Тому оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області не визнається право позивача на земельну ділянку загальною площею 50,00 га, то право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою наданою гр. [PERSON] підлягає захисту у судовому порядку. Представники третіх осіб -- Віньковецької селищної ради Хмельницької області та Хмельницької районної державної адміністрації, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, свою позицію по суті позовних вимог не висловили. Суд, заслухавши позивача, його представника, представників відповідача та третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши всі доводи та заперечення, вважає, що позов до задоволення не підлягає. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких в учасників справи виникає спір. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно з рішенням Майдано-Олександрівської сільської Ради народних депутатів Віньковецького району Хмельницької області від 20.03.1991 року № 9 «Про надання у довічне успадковане володіння земельної ділянки 50 га для ведення фермерського господарства», виконком сільської ради народних депутатів вирішив: на підставі статей 6, 9 Земельного кодексу Української РСР подати на розгляд районної ради народних депутатів пропозиції сільвиконкому та правління колгоспу ім. Щорса про надання земельної ділянки розміром 50 гектарів [PERSON] для ведення фермерського господарства. Відповідно до рішення Віньковецької районної Ради народних депутатів Хмельницької області сьомої сесії ХХІ скликання від 23.04.1991 року № 3 «Про надання земельних ділянок у довічне успадковане володіння для ведення селянських господарств», розглянувши проекти відведення земельних ділянок для організації селянських (фермерських) господарств, вирішено на підставі поданих заяв громадян, клопотання сільських і селищної Рад,

Outcome: approved