Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - відповідач, ТДВ СК «Альфа-Гарант»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 14 780,27 грн., вартість проведення оцінки у розмірі 1 500,00 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.05.2018 року у м. Києві по вул. Десятинній, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу Honda Accord, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , під час якої, останній після зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що це не загрожує безпеці та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, відчинив двері автомобіля, що призвело до пошкодження автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , який належить позивачу. ДТП сталась з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2018 року. Оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2366089 від 22.01.2018 року, позивач 23.05.2018 року звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП. Згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту від 24.05.2018 року № 34-D/41/2 та розрахунку вартості матеріального збитку від 07.06.2018 року № 34-D/41/2, визначено розмір матеріального збитку, який завданий потерпілій особі внаслідок ДТП, що складає 22 443,25 грн. Відповідно до звіту від 20.06.2018 року № 70/06/18, виконаного ФОП [PERSON] на замовлення відповідача, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , складає 47 542,22 грн. з ПДВ. 23.07.2018 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 24 838,25 грн. Однак, зважаючи на те, що зазначена сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного позивачу матеріального збитку, з урахуванням отриманого позивачем страхового відшкодування від ТДВ СК «Альфа-Гарант» у розмірі 24 838,25 грн., позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому 14 780,27 грн. (різниця між сумою сплаченого ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу). Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату здійснення оцінки у розмірі 1 500,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 25.04.2019 року; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON] ). 08.02.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшли докази направлення третій особі копії позовної заяви з додатками. 19.02.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшли заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 22.02.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТДВ «СК «Альфа-Гарант» заперечувало проти позовних вимог, оскільки спірні правовідносини регулюються спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На виконання вимог ст. ст. 22, 29 та 34 зазначеного Закону ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулось до аварійного комісара [PERSON] з метою визначення вартості матеріального збитку, якого зазнав власник автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] . Згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту від 24.05.2018 року № 34-D/41/2 та розрахунку вартості матеріального збитку від 07.06.2018 року № 34-D/41/2, визначено розмір матеріального збитку, який завданий потерпілій особі внаслідок ДТП, що складає 29 955,68 грн. з ПДВ та 24 963,07 грн. без ПДВ. 13.06.2018 року позивачем було надано до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» заяву про страхове відшкодування, в якій позивач просив сплатити належне йому страхове відшкодування безпосередньо на його особистий картковий рахунок, що є підставою для зменшення розміру страхового відшкодування на встановлений законодавством розмір податку на додану вартість. Відповідач звертає увагу, що у заяві позивач погодився із способом та розміром збитку, визначеного страховиком. 23.07.2018 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 24 963,07 грн. При цьому відповідач зазначив, звіт від 20.06.2018 року № 70/06/18, виконаний ФОП [PERSON] на замовлення відповідача, є неналежним доказом, оскільки у вказаному висновку не зазначено, що експерт повідомлений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З приводу вимог позивача щодо стягнення витрат на проведення оцінки відповідач зазначає, що витрати на проведення (експертизи) дослідження відшкодовуються, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк на місце настання страхового випадку, однак ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виконала свої обов`язки належним чином. 22.02.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 15.03.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 15.03.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що калькуляція вартості відновлювального ремонту від 24.05.2018 року № 34-D/41/2 та розрахунок вартості матеріального збитку від 07.06.2018 року № 34-D/41/2 зроблений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Вказує, що посилання відповідача на положення п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставними, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відкшодування. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2019 року вирішено здійснювати розгляд справи за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування за правилами загального позовного провадження та замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання у справі призначено на 19.08.2019 року. 19.08.2019 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 29.10.2019 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2019 року задоволено клопотання позивача та представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування та у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. 11.02.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Заступника директора Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Решетченка О. надійшов лист, яким на адресу суду направлено висновок експерта № СЕ-19/111-20/55425-АВ від 04.02.2021 року за результатами судової автотоварознавчої експертизи, проведеної по матеріалам цивільної справи № 757/3299/19-ц. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-гарант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування, та підготовче засідання у справі призначено на 27.05.2021 року. 17.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якому останній просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 13 761,08 грн., вартість проведення оцінки у розмірі 1 500,00 грн., оскільки відповідно до висновок експерта № СЕ-19/111-20/55425-АВ від 04.02.2021 року за результатами судової автотоварознавчої експертизи, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , станом на 22.05.2018 року складає 46 307,19 грн. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2021 року приєднано до матеріалів справи заяву позивача про зменшення розміру позовних, та у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 3 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 12.08.2021 року. 12.08.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Франчука А.В. надійшла заява про проведення підготовчого засідання без фіксування технічними засобами та призначення справи до судового розгляду по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 22.11.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 01.03.2022 року. 01.03.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 04.08.2022 року. 04.08.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 15.11.2022 року. 15.11.2022 року справу знято зі складу, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві та судове засідання призначено 19.12.2022 року. 19.12.2022 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання 19.12.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 19.12.2022 року просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представник позивача у заяві від 19.12.2022 року просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 22.05.2018 року у м. Києві по вул. Десятинній, 13 сталася ДТП за участю транспортного засобу Honda Accord, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , під час якої, останній після зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що це не загрожує безпеці та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, відчинив двері автомобіля, що призвело до пошкодження автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2018 року у справі № 761/19382/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (том 1 а. с. 10 - 11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що, відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2366089 від 22.01.2018 року, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Honda Accord, державний номер [NUMBER] , ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 100 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. (а. с. том 1 а. с. 9). Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Отже, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду у межах 100 000,00 грн. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 23.05.2018 року автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП від потерпілого, що мала місце 22.05.2018 року з вини [PERSON] (том 1 а. с. 75 - 76). Як визначено у п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На виконання зазначених вимог 23.05.2018 року аварійним комісаром [PERSON] було оглянуто транспортний засіб Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , про що складено протокол огляду транспортного засобу, який було підписано зауважень позивачем (том 1 а. с. 82 - 83). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів врегульовані Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 було затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика № 142), яка встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Згідно п. 1.4. Методики, вона застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ. Так, відповідно до калькуляції вартості відновлювального ремонту від 24.05.2018 року № 34-D/41/2 та розрахунку вартості матеріального збитку від 07.06.2018 року № 34-D/41/2, визначено розмір матеріального збитку, який завданий потерпілій особі внаслідок ДТП, що складає 29 955,68 грн. з ПДВ та 24 963,07 грн. без ПДВ (том 1 а. с. 79 - 80; 87). 06.06.2018 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. При цьому, підписуючи вказану заяву позивач погодився із способом та розміром збитку, розрахованим Страховиком, про що зазначено безпосередньо у заяві (том 1 а. с. 77 - 78). 14.06.2018 року [PERSON] повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про незгоду з визначеною відповідачем сумою страхового відшкодування (том 1 а. с. 14). 18.06.2018 року аварійним комісаром [PERSON] було повторно оглянуто транспортний засіб транспортний засіб Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , про що складено протокол огляду транспортного засобу (том 1 а. с. 85 - 86). Так, відповідно до страхового акту № ЦВ/18/1261 від 23.07.2018 року, сума страхового відшкодування власнику автомобіля Volkswagen Touran, державний номер [NUMBER] , становить 24 963,07 грн. (том 1 а. с. 88). Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved