Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, у якому просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її, [PERSON] , [INFO] , матір`ю, а вона, [PERSON] , [INFO] , відповідно є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] . Після розірвання шлюбу її прізвище залишилося [PERSON] . В свідоцтві про її, [PERSON] , народження серії [NUMBER] зазначено, що її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . В той же час згідно з свідоцтвом про смерть [INFO] померла [PERSON] . Після її матері смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач стверджує, що вона як спадкоємець за заповітом звернулася 07.10.2019 року у Рава-Руську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу №176/2019, однак нотаріусом звернуто увагу, що померла спадкодавець [PERSON] , а в пред`явленому нею свідоцтві про народження матір`ю зазначена [PERSON] , та роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами. Позивач зазначає, що даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , документами, які підтверджують належність на праві власності земельної ділянки, житлового будинку саме [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просить встановити факт про те, що померла [PERSON] є її матір`ю, незважаючи на те, що в свідоцтві про її народження матір`ю зазначена [PERSON] , оскільки встановити іншим способом факт родинних відносин неможливо, а тому просить задовольнити її заяву. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак позивач подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (арк. спр. 25). Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого Рава-Руська міська рада була повідомлена належним чином, однак із Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Також в клопотання відповідач зазначив, що не заперечує проти позову, справу просять розглянути на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначено, що при вирішенні спору по суті нотаріальна контора покладається на думку суду. А тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, та були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Оскільки встановлення юридичного факту родинних відносин, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд розглядає питання встановлення юридичного факту родинних відносин в порядку позовного провадження. Відповідно до норми п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Гійче, Жовківського району, Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 15.09.2000 року (арк. спр. 7-8). Позивач прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » змінила внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] , який 23.03.1988 року був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 37, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.03.1988 року (арк. спр. 10). Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишилося « [PERSON] ». В свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] зазначено, що її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (арк. спр. 11). Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.09.2019 року, яке набрало законної сили 19.10.2019 року, встановлено факт родинних відносин, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] та що [PERSON] , яка померла [INFO] , є сестрою померлого [PERSON] (арк. спр. 12). Те, що дошлюбним прізвищем позивача є саме [PERSON] підтверджується також записом в трудовій книжці серії [NUMBER] (арк. спр. 13). Суд враховує, що 18.02.2003 року [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , тобто позивачу (арк. спр. 14). Даний заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 6. [PERSON] на підставі рішення Гійченської сільської ради №4 від 29.10.1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,53 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Гійче Гійченської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що підтверджується копією сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 072371, який виданий Гійченською сільською радою 28.11.1995 року та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 636 (арк. спр. 15). Як встановлено із копії державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення 18 сесії 3-го демократичного скликання Гійченської сільської ради від 08.08.2001 року № 6 є власником земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] , площею 0,4165 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (арк. спр. 16). Також [PERSON] є власником на підставі рішення XIX сесії III-го демократичного скликання Гійченської сільської ради № 3 від 31.12.2001 року земельної ділянки, що розташована на території Гійченської сільської ради Жовківського району, площею 0,8539 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта (арк. спр. 17). Як встановлено із копії свідоцтва про право особистої власності, будинок [ADDRESS] належить до колгоспного типу двору, головою якого є [PERSON] (арк. спр. 18). Те, що прізвищем [PERSON] було « [PERSON] » підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.06.2002 року (арк. спр. 19). [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області 02.05.2019 року (арк. спр. 20). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд враховує, що позивач як спадкоємець за заповітом звернулася 07.10.2019 року у Рава-Руську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Внаслідок її звернення було зареєстровано спадкову справу №176/2019, номер у спадковому реєстрі 64854899, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57827068 від 07.10.2019 року (арк. спр. 21). Як стверджує у позовній заяві позивач [PERSON] , нотаріус звернула увагу їй на те, що померла спадкодавець [PERSON] , а в пред`явленому нею свідоцтві про її народження матір`ю зазначена [PERSON] . З копії\~свідоцтва про\~шлюб,\~яке видане\~повторно Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Жовківського районного\~управління юстиції\~у Львівській\~області 21.02.2014 року, встановлено, що дошлюбним прізвищем [PERSON] було « [PERSON] », яке вона змінила внаслідок реєстрації 01.02.1957 року шлюбу у виконавчому комітеті Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області із [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис № 6 (арк. спр. 22). Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 22.01.1976 року, стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (арк. спр. 23). Те, що позивач була зареєстрована та проживала разом із матір`ю, а саме [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією довідки № 158, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 10.02.2022 року (арк. спр. 24). Аналізуючи представлені документи, надаючи оцінку всі доказам в сукупності, суд дійшов висновку про наявність та обґрунтованість підстав для встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , відповідно є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити.

Outcome: approved