Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство ( далі ПрАТ)«Страхова компанія «АРКС» у вересні 2020 звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди , завданої в результаті ДТП , у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку суброгації у розмірі 8577,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08.10.2020 цивільна справа за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] передана за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Харкова. Справа отримана Жовтневим районним судом м.Харкова 23.09.2022. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, 20.06.2018 р. між Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (зміна найменування на ПрАТ «СК «АРКС» 20.06.2019) та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту ( приєднання) №179463а8ха. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом « Hyundai 110», державний реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Зі змісту пункту 19.1. Договору вбачається, що страховим ризиком визнається, зокрема, дорожньо - транспортна пригода. 11.11.2019, біля 12:25 год., [PERSON] , керуючи автомобілем « Geely Mr -7151 А», державний номер [NUMBER] по пр.Московському, 96 в м.Харкові, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai 110», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Московського районного суду м. Харкова по справі №643/18444/18 від 07.02.2019 р. , встановлено, що водій [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, згідно яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави. Дана Постанова набрала законної сили 19.02.2019 р. 11.11.2018 р. потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика АК «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою №1,003,18,0019480 про подію, що має ознаки страхового випадку. Згідно Розрахунку АК «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування складає 8577,50 грн. та перераховано 05.12.2018 р. ТОВ «Молавтопром», що проводило відновлювальний ремонт автомобіля «Hyundai 110», державний реєстраційний номер [NUMBER] Як випливає з інформації МТСБ України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 11.11.2018 р., тобто на час вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, на транспортний засіб з номерним знаком [NUMBER] не знайдено. Оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, 12.12.2019 р. ПрАТ «СК АРКС» направило [PERSON] претензію про компенсацію виплат в сумі 8577,50 грн.. яка залишилася без відповіді. За нормами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 21.4 зазначеного Закону України визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виплативши потерпілій особі страхове відшкодування, страховик виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до чинного законодавства, що регулює правовідносини страхування та правила відшкодування майнової шкоди, страховик, який виплачує страхове відшкодування за страховим випадком, має право на компенсацію від винної особи зазнаних збитків. Правове регулювання застосування страховиком права вимоги до фактичного заподіювача шкоди залежно від виду страхування передбачає його здійснення у порядку суброгації або регресу. Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено, що згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Тобто, у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається автоматично - на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди (деліктне зобов`язання) і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування. Враховуючи встановлені у справі обставини та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] , як винної у ДТП особи на користь позивача підлягає стягненню розмір понесених витрат на страхове відшкодування, які складають 8577,50 грн. Отже, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову судові витрати за правилами ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved