Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок був побудований [PERSON] у 1950 році, однак за життя вона не отримала правовстановлюючий документ на цей будинок та не зареєструвала своє право власності на нього. Вказана обставина є перешкодою для оформлення спадщини у нотаріуса, а тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направив, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Коржівка Хмельницького району Хмельницької області померла [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] 21 січня 2021 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №33/2021 до майна померлої [PERSON] . З матеріалів вищезазначеної спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. 15.07.2022 року [PERSON] звернулась до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] .. Того ж дня завідувачкою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутність реєстрації права власності на нього за померлою. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №33/2021, заведеної 21 січня 2021 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [PERSON] . Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] . Вищезазначений житловий будинок був побудований [PERSON] у 1950 році, що підтверджується технічним паспортом, складеним 2021 року КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» за результатами технічної інвентаризації, довідкою Староостропільської сільської ради Хмельницького району від 15.07.2022 № 293. За життя [PERSON] не отримувала правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок та у встановленому законом порядку не проводила його державну реєстрацію. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У\~статті 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно та реєстрації права власності. У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня2015 року №1127,\~документом,\~що відповідно\~до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із\~Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного\~Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~набрав чинності з 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до ч.2 ст.3\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною третьою\~статті 3зазначеного Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до05 серпня 1992 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до\~статті 86 ЦК УРСР\~право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»\~встановлено порядок\~та умови\~прийняття в\~експлуатацію об`єктів\~будівництва (втратила\~чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19). У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту від 20.10.2021 року, складеного КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено, що будівництво житлового будинку здійснено у 1950 році. Тобто, спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померла [PERSON] набула за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до її єдиного спадкоємця\~дочки [PERSON] . Отже, позивачкою обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах. Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем у законний спосіб і належало їй за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після її смерті. А тому, за позивачкою [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Outcome: approved