Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житлом - квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником кооперативної квартири, в такій окрім неї зареєстрована її донька відповідач [PERSON] . Однак донька, яка зареєстрована у вказаному житлі, в даній квартирі більше 20 років не проживає, обов`язків по утриманню житла не несе. Зазначила, що реєстрація відповідача в даній квартирі порушує її права, як власника, володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою, крім цього через реєстрацію відповідача в квартирі вона не може оформити субсидію та несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг на підставі чого просить визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом. Відзив на позовну заяву не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова [PERSON] від 24.12.2021 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження в.о.керівника апарату Турчак М. №53/р від 22.06.2022 року у зв`язку з увільненням судді [PERSON] від виконання обов`язків з 09.03.2022 року у зв`язків з укладенням контракту про проходження служби у військовому резерві ЗМУ (наказ №44/к від 04.03.2022 року)на виконання рішення зборів суддів №3 від 17.06.2022 року та подання помічника судді Максимович М.М. №62/22 від 21.06.2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року справу передано в провадження судді Гладишевої Х.В. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01.07.2022 року цивільну справу прийнято в провадження судді Гладишевої Х.В. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.11.2022 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Арутюнової Н.Ф. про виклик свідків - задоволено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.12.2022 року в судове засідання позивач та її представник адвокат Арутюнова Н.Ф. не з`явилися, просили проводити розгляд за їхньої відсутності. Відповідач в судові засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджується реєстраційним посвідченням №1729 від 03.01.1992 року виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Також згідно матеріалів справи відповідач є донькою позивача, народженою у першому шлюбі із [PERSON] . Згідно актів ЖБК «Світовид-93» від 29.05.2019 року, 22.07.2020 року, 18.02.2019 року, 07.07.2021 року, 03.11.2021 року, 17.08.2022 року відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає хоча зареєстрована. До матеріалів справи долучені виписки по картці/рахунку згідно яких позивач оплачує за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні 09.12.2022 року відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] . майже 20 років. Судом також безспірно встановлена та обставина, що відповідачу [PERSON] ніхто і ніколи не чинив перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням, однак, вона не користувалася таким та не приймала участі в утриманні житла протягом вказаного періоду часу. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (ч. 1, ч. 3 ст. 402 ЦК України). Сервітутне правовідношення виникає в силу закону згідно з ч.1 ст.402 Цивільного кодексу України за наявності факту проживання особи разом із власником обтяженого сервітутом житла та спільне з ним користування цим житлом. У ЦК України право членів сім`ї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи - члена сім`ї власника житла. Таким чином, суб`єктами даного сервітутного правовідношення є, з одного боку, власник житла, а з іншого - член його сім`ї. Згідно з положеннями ЖК України до членів сім`ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч.2 ст.64, ч.3 ст.156 ЖК України). Об`єктом цього сервітуту є право обмеженого користування частиною житлового приміщення, визначеною власником житла. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач [PERSON] відсутня за місцем своєї реєстрації на [ADDRESS] і не проживає в цьому житлі понад один рік, в судовому засіданні не встановлено поважності причини її відсутності чи наявність домовленості між нею і власником житла щодо порядку користування будинком, тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житлом квартирою [ADDRESS] . Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved