Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 14.07.2019 в розмірі 269\~299,79 доларів США, з яких 93000 доларів США основна сума боргу за договором позики, 163680 доларів США прострочені проценти за договором позики, 3\~619,63 доларів США 3% річних за користування основною сумою боргу, в порядку ст.625 ЦК України, 9000,16 доларів США 3% річних за користування процентами, в порядку ст.625 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 липня 2019 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав у позивача у борг 93\~000 доларів США під 8% щомісячних на термін 7 років, про що відповідач надав власноручно написану розписку. З січня 2020 року відповідач перестав виконувати умови договору та ухиляється від повернення заборгованості. У зв`язку з чим позивач звернувся в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість достроково в судовому порядку. Позовна заява надійшла до суду 15.11.2021. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 07.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2021 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову. Одночасно з відкриттям провадження у справі суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.41), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів. Підготовче судове\~засідання,\~призначене на\~25.01.2022\~не відбулось\~у зв`язку\~з перебуванням\~головуючого судді\~на лікарняному.\~Підготовче судове\~засідання призначене\~на 18.02.2022\~відкладено за\~клопотанням представника\~відповідача. Підготовче судове засідання призначене на 14.06.2022 та 23.06.2022 відкладено за клопотанням сторін для мирного врегулювання спору. Підготовче судове засідання призначене на 14.07.2022 відкладено на 09.08.2022 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. В свою чергу підготовче судове засідання, призначене на 09.08.2022 відкладено за клопотанням представника відповідача. Підготовче судове засідання призначене на 23.08.2022 відкладено у зв`язку з зайнятістю головуючого судді у розгляду іншої справи, розгляд якої проводиться невідкладно. Ухвалою суду\~від 31.10.2022\~ відмовлено\~в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 31.10.2022 закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено на 10.11.2022, однак дане судове засідання відкладено на 06.12.2022 за клопотанням представника відповідача. Представник позивача подав до суду згідно якої просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. Відповідач та\~його представник\~в судове\~засідання не\~з`явились про\~дату,\~місце та\~час розгляду\~справи відповідач\~повідомлявся належним\~чином,\~відзиву на\~позовну заяву\~не подав,\~06.12.2022\~перед судовим\~засіданням від\~представника відповідача\~надійшло клопотання\~про відкладення\~розгляду справи\~у зв`язку\~з неможливістю\~явки відповідача\~в судове засідання у зв`язку підозрою захворювання на коронавірус та здачею відповідних медичних тестів. Разом з тим, суд враховує, що раніше за клопотанням представника відповідача неодноразово відкладалось судове засідання. Крім того, слід також врахувати, що під час розгляду даної справи інтереси відповідача представляє професійний адвокат Дяків Б.З., який в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, в свою чергу явку відповідача обов`язковою суд не визнавав, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено,\~що 14\~липня 2019\~року між\~сторонами укладено\~договір позики\~на суму\~93\~000\~доларів США,\~згідно якого\~відповідач отримав\~у позивача\~в борг\~93\~000\~доларів США\~під 8%\~щомісячних на\~термін 7\~років. На підтвердження отримання зазначеної суми відповідачем надано власноручно написану розписку (а.с.6). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Договір позики є одним з його видів. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, і одночасно він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Під час розгляду цивільної справи № 761/11028/14-ц Верховний Суд у складі колегії суддів\~Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21.03.2018р. зазначив, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. У справі яка розглядається надана відповідачем розписка містить у собі всі складові, які дають підстави вважати про укладення між сторонами саме договору позики. Розписка містить дані щодо умови отримання позичальником у борг із зобов`язанням його повернення та дати отримання коштів, а також дати їх повернення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для його виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України регламентовано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Крім того, за правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими. Згідно розрахунків\~позивача,\~які наведені\~у позовній\~заяві,\~перевірені та\~прийняті судом\~як такі,\~що зроблені\~фахово у\~відповідності до\~вимог чинного\~законодавства.\~Зокрема 3%\~річних за\~користування основною\~сумою боргу,\~в порядку\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України\~за період\~з 15.07.2020\~по 31.12.2020\~становить 1295,90\~доларів США\~та за\~період 01.01.2021\~по 31.10.2021\~становить 2\~323,73\~доларів США, що разом\~становить 3619,63\~долари США. Також 3% річних за користування процентами, в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить 4910,40 доларів США та за період 01.01.2021 по 31.10.2021 становить 4089,76 доларів США. Прострочені проценти за договором позики становлять 163680 доларів США. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання вказані вище суми підлягають стягненню в примусовому порядку. Також слід звернути увагу на те, що під час розгляду справи № 464/3790/16-ц (постанова від 16.01.2019) Велика Палата Верховного Суду вказала, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 11350 грн., який сплачувався при пред`явленні позовної заяви, що стверджується відповідною квитанцією (а.с.36) та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 681 грн., що також стверджується відповідною квитанцією (а.с.26), що разом становить 12031 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved