Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі їх законного представника [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначає, що в 1999 році на підставі ордеру 15203 він та члени його сім`ї набули право на заселення у квартиру [ADDRESS] . 24.06.2010р. позивач на прохання відповідача зареєстрував у вказаній квартири новонародженого сина відповідача [PERSON] , а [INFO] новонародженого сина [PERSON] . Протягом певного періоду часу відповідачі не проживали у квартирі позивача, а в 2014 році забрали свої речі та виїхали за кордон, де проживають у придбаному власному будинку. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі створює незручності позивачу, які полягають в необхідності сплачувати квартирну плату та оплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідачів, які довгий час не проживають у квартирі та не беруть участі в її утриманні. Позивач ніколи не забороняв та не створював перешкод у проживанні відповідачів. Наведені обставини, стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги до неї та своїх дітей, як законний представник, визнає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Вказала про те, що претензій не має та не буде мати. Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надала письмовий висновок про заперечення проти задоволення позовних вимог у частині визнання такими, що втратили право користування житловим [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що діти зареєстровані та мають право користування житловою площею за місцем реєстрації їх матері. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.12.2022р. закрито підготовче провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. На підставі ордеру №15301 серії Б, виданого на підставі розпорядження Московської районної державної адміністрації від 03.03.1999р. №282, [PERSON] з сім`єю з 5 осіб надано право на зайняття жилого приміщення площею 42,9 кв.м., яке складається з 3-х кімнат за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає про те, що відповідачі з 2014 року не проживають у вказаній квартирі, виїхали закордон, де живуть у придбаному будинку. Разом з тим їх реєстрація створює для нього незручності у вигляді додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. На підтвердження факту непроживання відповідачів у квартирі позивачем наданий Акт-довідка №2112 від 30.10.2017р. Згідно з частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається протягом шести місяців. Одночасно стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 107 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що наймач житлого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пунктів договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Як зазначено вище, відповідач визнала позов, подавши відповідну заяву. Третя особа заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи про те, що діти зареєстровані та мають право користуватися житловою площею за місцем реєстрації їх матері. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За ч. 6 ст. 49 ЦПК України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. У відповідності до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд не вбачає у визнанні відповідачем [PERSON] позову порушень прав інших відповідачів, відносно яких вона є законним представником, оскільки, вибувши на постійне місце проживання в іншу країну, вони в силу ст. 107 Житлового кодексу Української РСР втратили право користування житловим приміщенням з дня вибуття з нього. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Як встановлено судом, відповідачі у добровільному порядку не знялися з реєстрації місця проживання, як передбачено ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вибули в інше місце проживання, не заперечуть проти обставин, викладених у позові, позов визнають, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved