Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Представник Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи: комунальне підприємство «Жилсервіс-5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування поданої заяви представник Дніпровської\~міської радизазначив, що Дніпровська міська\~радає власником кімнати [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач [PERSON] , однак фактично там не проживає. Представник Дніпровської міської ради позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник комунального підприємства «Жилсервіс-5» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Гуртожиток за адресою: [ADDRESS] перебуває у комунальній власності Дніпровської міської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 315788559 від 22.11.2022. У кімнати № 130 а гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] ,що\~підтверджується довідкою № 990 від 07.06.2021, яка видана КП «Жилсервіс-5» ДМР. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК\~України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім`ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. За правилами ст. 71 ЖК України\~ у справах про визнання наймача або членів сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов`язковим є з`ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо. Згідно актів від 02.11.2021, від 04.08.2021, від 05.04.2021, складених представниками КП «Жилсервіс-5» ДМР, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , більше року. Судом встановлено, що відповідач добровільно не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин понад один рік. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст.141\~ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Outcome: approved