Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

29 червня 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 05.08.2000 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом № 140. В обґрунтування позову вказала, що 05.08.2000 року у Старокостянтинівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєструвала з відповідачем шлюб за актовим записом № 140. У шлюбі із відповідачем неповнолітніх дітей немає. Спільне життя із відповідачем не склалося, останні 12 років не проживають разом та з 2012 року не спілкуються і не підтримують жодних відносин. Вважає, що їх шлюб є лише формальним та примирення є неможливим. Вирішити питання розірвання шлюбу в органах ДРАЦС неможливо, оскільки місце перебування відповідача їй невідомо. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки, терміну на примирення просить не надавати. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.07.2022 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Судом встановлено, що 05.08.2000 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом № 140, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 28.06.2022 року. У шлюбі сторін неповнолітніх дітей немає та сторони вирішити питання про розірвання шлюбу в органах ДРАЦС не можуть. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 992 грн 40 коп. судового збору й позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст. 105, 112\~СК України та

Outcome: approved