Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~ стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату\~ аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що з 2012 року перебувала у фактичних шлюбних відносина з відповідачем по справі, за час яких народилася дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] .. Позивач зазначає, що 05 лютого 2020 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~ в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.11.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.09.2020, рішення суду від 05.02.2020 змінено та зменшено розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей з 3000,00 грн\~ до 2500 грн щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття.\~\~ Позивач вказує, що починаючи з листопада 2019 року по лютий 2022 року відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по аліментах, яка\~ складає 100 050,00 грн. Рішення суду відповідачем не виконується. За таких обставин\~ просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів\~\~ у розмірі 100 050,00 грн та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 травня 2022 року\~\~ відповідача\~\~ подано до суду відзив на позовну заяву. У даному відзиві\~\~ відповідача просить суд\~ відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки з 11.03.2020 по 31.05.2022\~ по всій території України встановлено карантин,\~ що є обставиною непереборної сили (форс-мажорними обставинами). Тобто порушення зобовязань із сплати алументів за рішенням суду відбулося внаслідок непереборної сили, що є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання. (а.с.56-58). Позивач в судове засідання не з`явилася, її представником подано заяву відповідно до змісту якого просила позов задоволити, а справу\~ розглянути у відсутності сторонни позивача (а.с. 101). Відповідачем подано заяву про розглядсправи у його відсутності, просить в задоволенні позову відмовити\~ з мотивів наведених у відзиві та поданій ним заяві від 16.12.2022.\~ Суд,\~ всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/21123/19 від 06 листопада 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 червня 2021 року становить 49 000,00 грн (а.с.8). Згідно розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/21123/19 від 06 листопада 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 15 лютого 2022 року становить 52 500,00 грн (а.с.9). Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/21123/19 від 06 листопада 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 09 лютого 2022 року становить 47 550,00 грн (а.с.10). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року,\~ стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~ в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28.11.2019 року до досягнення дітьми повноліття.\~ (а.с.12-13). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.09.2020, рішення суду від 05.02.2020 змінено та зменшено розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей з 3000,00 грн\~ до 2500 грн щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття (а.с.11). Відповідно до копій свідоцтв про народження, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 14-16). [PERSON] звертався за медичною допомогою (а.с.28-37, 65-66, 67-68, 92-96). Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 88). Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/21123/19 від 06 листопада 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 12 жовтня 2022 року становить 52 035,00 грн (а.с.90). Як вбачається з розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/21123/19 від 06 листопада 2020 року Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2022 року становить 87 500,00 грн (а.с.91). Ухвалою Івано-Франківського міського суду 02.11.2022 витребувано у відділі державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) інформацію про те, чи відкрите виконавче провадження\~ та чи стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Із змісту інформаційної довідки\~ Відділу\~ державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), яка надійшла на адресу суду 25.11.2022 на виконання вказаної вище ухвали суду про витребування письмових доказів вбачається, що [PERSON] аліментні платежі не оплачує. Станом на 25.11.2022 наявна заборгованість зі сплати аліментних платежів\~ розмір якої\~ становить 95511 грн. (а.с.115).\~ Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частинами першою-другою статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На підставі частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №362/4462/16-ц, відповідно до якого, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Судом встановлений факт неналежного виконання [PERSON] \~ аліментних зобов`язань . Відповідачем відсутність своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів не доведено, оскільки жодні обставини, які б давали підстави вважати, що аліменти не сплачуються з поважних причин, дослідженими у справі доказами, не встановлені. Таким чином, на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені), передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень статті 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до положень частини дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах\~ від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та\~ від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами суд виходить із положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Відтак, суд розраховує суму пені за наступною формулою: ?р=(А1 х 1 % х Q1)+(A2 х 1 % х Q2)+………(An х l% х Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. \~ Згідно частини другої статті 196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів про свій матеріальний та сімейний стан. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищенаведеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 992,40 грн з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 7, 20, 180-184, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved