Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

11 жовтня 2022 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (далі - ПАТ "СК "УСГ") про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 30 січня 2022 року в м. Одеса на вул.. С. Палія в напрямку вул. Марсельська відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] керуючи автомобілем марки "Nissan Maxima", номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням та допустив зіткнення із перешкодою у вигляді опори рекламного щита. Внаслідок даної ДТП пасажир [PERSON] [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень помер. В зв"язку з цим позивачі, як батьки загиблого сина, отримали непоправну шкоду, яка полягає у моральній шкоді. Станом на дату настання ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров"ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207108209, який діяв на момент настання ДТП - 30 січня 2022 року. 30 січня 2022 року за фактом даної ДТП було внесено відомості до ЄРДР за № 12022160000000098 за ч.2 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування. Станом на день подання позовної заяви у вказаному кримінальному провадженні слідчим спеціалізованого відділу слідчого управління ГУНП в Одеській області Соломченком О.В. здійснюється досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 30 січня 2022 року в результаті якої загинув [PERSON] . Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахованою, позивачі вирішили відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача. Їх загиблий син на момент смерті одружений не був, дітей не мав, був зареєстрований і проживав разом з батьками - позивачами. За розрахунками позивачів, граничний ліміт страхового відшкодування, виходячи з лімітів, визначених п.27.3 ст.27 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та кола осіб, які мають право на одержання страхового відшкодування за спричинену моральну шкоду становить 78 000 грн. (12 х 6500 грн. /мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня станом на дату настання ДТП, визначена ст.8 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2022 рік"), що підлягає виплаті рівними частинами між батьками загиблого [PERSON] . Отже, частка, яка припадає на кожного з батьків становить 39 0000 грн. Позивачі намагалися досудово врегулювати спір, з цією метою їх представник звертався до відповідача із відповідними заявами, однак такі заяви відповідачем залишені без реагування. З урахуванням наведеного, просять суд стягнути з відповідача на користь позивачів: [PERSON] 39 000 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду та на користь [PERSON] 39 000 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду. Разом з позовною заявою 11 жовтня 2022 року представник позивачів надав суду заяву про продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, попередньо повідомивши суд про орієнтований розмір таких витрат в сумі по 20 000 грн., понесених кожним з позивачів. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 09.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін на 08.12.2022 року. На розгляд справи позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивачів просив розглядати справу у відсутності його та позивачів, позовні вимоги підтримав повністю і просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечив з приводу винесення заочного рішення. Представник відповідача ТДВ СК «Кредо» на розгляд справи до суду не з`явився. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що вбачається з повідомлення про вручення 28.11.2022 року поштового відправлення. Відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2022 року в м. Одеса на вул. С. Палія в напрямку вул. Марсельська відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки "Nissan Maxima", номерний знак [NUMBER] , не впорався з керуванням та допустив зіткнення із перешкодою у вигляді опори рекламного щита. Внаслідок даної ДТП пасажир [PERSON] [INFO] від отриманих тілесних ушкоджень помер. З відповіді слідчого управління ГУНП в Одеській області від 10.08.2022 року за №4/М-138/АЗ та ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2022 року вбачається, що за фактом даної ДТП Головним управлінням Національної поліції в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022160000000098 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на 10.08.2022 року по вказаному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2022 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 54. Відповідно до довідки про причину смерті №87 від 31.01.2022 року Суворовського відділення відділу судово-медичної експертизи трупів, [PERSON] помер [INFO] у віці 28 років, як пасажир легкового автомобіля, травмований внаслідок зіткнення з стороннім об`єктом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані - батько [PERSON] , мати - [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що загиблий [PERSON] дружини, дітей не мав. Був зареєстрований та проживав до смерті разом з батьками - [PERSON] та [PERSON] в селі Основа, Березівського району Одеської області. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу марки "Nissan Maxima", номерний знак [NUMBER] , на момент настання ДТП була застрахована у ТДВ «СК "КРЕДО» згідно полісу №207108209 (діючого станом на 30.01.2022 року). Позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] зверталися до ТДВ "СК "КРЕДО" 14 лютого 2022 року із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду; 14 лютого 2022 року із заявою на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із моральною шкодою в розмірі 39 0000 гривень звернулась [PERSON] , а також 14 лютого 2022 року із заявою на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із моральною шкодою в розмірі 39 0000 гривень та витратами на поховання в розмірі 22 800 грн. звернувся [PERSON] . Правовідносини пов`язані з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою врегульовані нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 3 ст.988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Стаття 27 вказаного Закону до поняття «шкода, пов`язана зі смертю потерпілого» включає, зокрема, моральну шкоду, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. У відповідності до пункту 27.3. ст. 27 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. За змістом п.27.4 ст.27 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини ( ч.1 ст. 1167 ЦК України). Згідно ч.ч.2-5 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У даному випадку факт смерті сина позивачів [PERSON] та [PERSON] внаслідок ДТП, яка відбулася 30 січня 2022 року, на думку суду, є достатньою обставиною для встановлення факту спричинення їм моральної шкоди, яка підлягає стягненню у заявленому ними розмірі та яка відповідає критеріям розумності та справедливості. Приймаючи до уваги, що граничний розмір страхового відшкодування моральної шкоди визначений законодавцем для страховика обмежено 12 мінімальними розмірами заробітної плати (п.27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV ), яка на момент ДТП була встановлена у розмірі 6500 грн., тому зі страховика на користь позивачів підлягає стягненню така моральна шкода в загальному розмірі 78 000 грн. (6500 грн. х 12), що виплачується рівними частинами кожному з батьків загиблого [PERSON] . Таким чином частка, яка припадає відшкодуванню позивачам [PERSON] та [PERSON] , відповідно до п.27.3 Закону дорівнює 39 000 грн. (78 000/2). Стягуючи зі страхової компанії на користь позивачів моральну шкоду, пов`язану із смертю сина, суд враховує наступне. Для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди, протиправної дії заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. При цьому вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди, джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц (провадження № 61-14226св21). Таким чином, навіть за відсутності вини водія забезпеченого транспортного засобу не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, так як цивільно-правова відповідальність застрахована, тому відшкодовувати шкоду повинна страхова компанія. При цьому судом встановлено, що позивачам як батькам загиблого належить 100 % страхового відшкодування спричиненої моральної шкоди у зв`язку зі смертю їх сина. Загиблий [PERSON] був неодружений, дітей не мав, проживав з батьками.

Outcome: approved