Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. На даний час син навчається в Українському державному університеті науки і технологій на денній формі навчання. Оскільки, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, яка продовжує навчання, тому позивачка просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення нею 23-х років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2013 року, відповідно до якого [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано(а.с.15). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. На даний час син навчається в Українському державному університеті науки і технологій на денній формі навчання на другому курсі денної форми навчання, що підтверджується відповідною довідкою №7 від 12.09.2022 року (а.с.18). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, яка зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до абз.3 ч. 2 ст.3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Таким чином, як мати, так і батько мають рівні обов`язки щодо утримання та виховання дитини незважаючи на те, що один з батьків проживає окремо. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини та не заперечує проти стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання суд вважає стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку на період навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання в Українському державному університеті науки і технологій, у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, починаючи стягнення з 07.11.2022 року. Також з відповідача підлягає стягненню 992,40 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: partial