Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

01 листопада 2022 року позивач [PERSON] інтереси якого представляє адвокат Яводчак О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди в сумі 97500,00 гривень без утримання податків з доходу фізичних осіб та інших податкових платежів. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [PERSON] працював протягом 20 років 11 місяців на шахті «Родіна», шахті «Більшовик», шахті «Октябрська» підприємства Відповідача,в шкідливих умовах праці, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. 06.05.2010 року був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, згідно ст. 38 КЗпП України. Рішенням МСЕК від 21.06.2011 року [PERSON] первинно було встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково. \~ \~ \~ \~У зв`язку\~із отриманими\~профзахворюваннями порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки\~позивача,\~який позбавлений\~можливості реалізовувати\~свої звички\~та бажання,\~він постійно\~відчуває біль\~у грудях,\~спині та\~колінах,\~у зап`ястях\~відчуває недостатню\~рухливість.\~ У зв`язку з отриманим професійними захворюваннями у нього виникають труднощі з виконанням хатньої роботи, влітку працювати на дачі, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою та постійними болями. Тривалий процес лікування захворювання, пов`язаного з виробництвом, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. Він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані поганим самопочуттям та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманого ушкодження здоров`я, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду письмові пояснення, зазначивши, що відповідно до Акту розслідування №13 від 07.06.2011, саме [PERSON] який обіймав посаду підземного гірничого майстра, контролював стан провітрювання в шахті, роботу вентиляційних пристроїв та боротьбу з пилом. Враховуючи ступінь вини Позивача у настанні професійного захворювання, загальний стає роботи працівника на підприємстві, в умовах впливу шкідливих факторів (17 років 7 місяців), розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється компенсаційна виплата (станом на 01.01.2022 - 6500,00 грн.), а також ступінь втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, що підтверджується відповідним висновком медико-соціальної експертизи - 20%, АТ «КЗРК» частково визнає спричинену [PERSON] моральну шкоду, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, яка дорівнює сумі у розмірі 22\~854,00 грн. 29.11.2022 представник позивача адвокат Яводчак О.В. надав заяву, що відповідь на відзив по справі подавати не буде. Згідно ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] здійснював\~трудову діяльність\~ \~на підприємствах\~правонаступником яких\~є Акціонерне\~товариства «Криворізький\~залізорудний комбінат»,\~а саме:\~з 09.07.1980р.\~по 29.01.1981р.\~підземним гірником,\~з 29.01.1981р.\~по 12.09.1983р.\~підземним бурильником\~шпурів,\~з 12.09.1983р.\~по 25.02.1987р.\~підземним кріпильником\~(з\~правом ведення\~вибухових робіт),\~з 25.02.1987р.\~по 01.11.1987р.\~підземним машиністом\~скреперної лебідки\~та з\~01.11.1987р.\~по 24.07.1991р.\~та з\~09.04.1997р.\~по 04.02.1998р.\~підземним гірником\~очисного забою\~на шахті\~«Родіна» ВО\~«Кривбасруда»,\~з 09.04.2001р.\~по 02.01.2003р.\~підземним гірничим\~майстром на\~шахті «Більшовик»\~ДП «КДЗРК»,\~з 02.01.2003р.\~по 06.05.2010р.\~підземним гірничим\~майстром на\~шахті «Октябрська»\~ВАТ «Кривбасзалізрудком».\~06.05.2010\~звільнений за\~ власним\~бажанням у\~зв`язку з\~виходом на\~пенсію за\~віком,\~згідно п.\~38\~КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] . Відповідно до\~Акту розслідування\~хронічного професійного\~захворювання №13\~від 07.06.2011року, складеного на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» встановлено наявність у [PERSON] професійного захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст. (J44). Відповідно до пункту 16 вказаного Акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 09.04.2001 по 02.01.2003 підземним гірничим майстром на шахті «Більшовик «ДП «КДЗРК», з 01.01.2003 по 06.05.2010 підземним гірничим майстром на шахті «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», [PERSON] здійснював технічне керівництво та організацію виробничого процесу в підземних умовах шахти впродовж зміни, забезпечував дотримання підлеглими робітниками трудової та виробничої дисципліни, вимог правил безпеки та норм промислової санітарії, забезпечував контроль за експлуатацією машин, механізмів та електроустаткування, відповідність буровибухових та кріпильних робіт затвердженим паспортам, на дільниці ПВС контролював стан провітрювання в шахті, якісний склад рудникової атмосфери, роботу вентиляційних пристроїв та боротьбу з пилом. Виконувані ним роботи характеризувались запиленістю повітря робочої зони, параметри якої перевищували ГДК, внаслідок випадків, де мало місце неефективне провітрювання підземних гірничих виробок та відсутність засобів знепилення, згідно інформаційної довідки про його умови праці Саксаганської райСЕС № 2/2-11-5-2866 від 25.10.2010р., виконував роботи в підземних умовах з підвищеним рівнем запиленості повітря робочої зони. Відповідно до п.17 Акту форми П-4, причиною професійного захворювання стала робота впродовж 20 років 1 міс. в умовах запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував ГДК: від 18.1. мг/м3 до 27.3 мг/м3 при ГДК - 2.0. мг/м3 - на ш. «Родіна» ВО «Кривбасруда»; від 6.8 мг/м3 до 7.6 мг/м33 при ГДК - 2.0 мг/м33 - на шахті «Більшовик» ДП «КДЗРК» та на шахті «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком». Пунктом 19 встановлені особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи , а саме: Керівництво шахти «Родіна» ВО «Кривбасруда», шахт «Більшовик» ДП «КДЗРК» та «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», яке порушило вимоги ст.13 Закону України «Про охорону праці» ст.153 КзПП України. ґОсобисто [PERSON] , на посаді гірничого майстра дільниці №18 шахти «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком», який порушив вимоги п.2.1 п.2.10,п.2.21 «Должностной инструкции мастера горного участка вентиляции» параграф 694 «Единых правил безопасности при разработке рудных, нерудных и россыпных месторождений подземным способом.» Внаслідок зазначеного вище хронічного професійного захворювання, Позивач 21.06.2011року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 20% внаслідок професійного захворювання, без встановлення групи інвалідності, безстроково. Вказані обставини підтверджується копією довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА № 070588. Статтею 3\~Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті46\~Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно дост.12\~Закону України\~«Про охорону\~праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до статті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.\~237-1\~КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 20%, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він відчуває больові почуття, швидку втому, загальну слабкість. Доводи відповідача зазначені у письмових поясненнях, не знайшли свого підтвердження та спростовуються зазначеними вищу висновками суду. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» №\~4\~від 31.03.1995\~року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує період роботи позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів близько 17 років 7 місяців, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу безстроково було встановлено 20% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 60000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб, задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно \~ Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави у сумі 992,40 гривень.

Outcome: partial