Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2008675260 від 29.04.2014 року у розмірі 34\~307,99 грн. та судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2\~270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13\~650,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 29 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2008675260, у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 742\~681,39 грн. із нарахуванням процентів та користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 29 квітня 2019 року. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, яким було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором. 29.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» та Товариством з обмеженою «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, яким було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, сума заборгованості в межах 3-х річного терміну з 29.03.2016 по 29.04.2019 року складає 24\~307,99 грн., з яких: основна сума кредиту (тіло) 27\~023,86 грн.; проценти за користування кредитом 4,39 грн., а також індекс інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29.01.2019 року по 16.12.2021 року у розмірі 7\~279,74 грн., яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись\~з позовом,\~у порядку\~ст.\~178\~ЦПК України,\~відповідачем було\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~до змісту\~якого відповідач\~зазначив,\~що позов\~подано з\~порушенням строків\~позовної давності,\~тому просить\~суд при\~вирішенні справи\~застосувати строк\~позовної давності\~та відмовити\~у позові. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову на доводах та підставах, зазначених у відзиві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008675260, у відповідності до якого останній отримав кошти у розмірі 42\~681,39 грн. із нарахуванням процентів та користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, комісії у розмірі 2,1% від суми кредиту щомісячно, строком до 29.04.2019 року. Згідно з Додатком до Кредитного договору, встановлено графік платежів, відповідно до якого [PERSON] повинен сплачувати щомісячні платежі у сумі 712,00 гривень протягом трьох місяців (з травня по липень 2014 року), та в подальшому щомісячно у розмірі 1\~608,31 грн., який складається із тіла кредиту, процентів та комісії (останній платіж у сумі 1\~580,56 грн.) до 29.04.2019 року. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, яким було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором ТОВ «Довіра та Гарантія» на загальну суму 47\~067,94 грн. 29.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» та Товариством з обмеженою «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, яким було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на загальну суму 47\~067,94 грн. Відповідно розрахунку позивача сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 2008675260 від 29.04.2014 року за період з 29.03.2016 по 29.04.2019 року складає 24\~307,99 грн., з яких: основна сума кредиту (тіло) 27\~023,86 грн.; проценти за користування кредитом 4,39 грн., а також індекс інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29.01.2019 року по 16.12.2021 року у розмірі 7\~279,74 грн. Відповідно до п. 1.5.4. кредитного договору, в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк мас право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимоги повернення споживчого кредиту, строк виплат якого ще не настав регулюються чинним законодавством. У відповідності до п. 1.5.5. кредитного договору, якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Згідно з п. 1.5.6. кредитного договору, у випадку невиконання позичальником умов вимоги, банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором у примусовому порядку. 18.02.2019 після другого відступлення права вимоги відповідачу [PERSON] було надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги з вимогою необхідності сплатити суму заборгованості 47\~067,94 грн. (35\~058,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12\~009,46 грн. заборгованість за відсотками) новому кредитору. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Позивач набув прав позикодавця за кредитним договором № 2008675260 від 29.04.2014 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Фінансова\~компанія «Прайм\~Альянс»надано розрахунок заборгованості, яка склалась у позичальника [PERSON] за кредитним договором № 2008675260 від 29.04.2014 року. Згідно вказаного розрахунку заборгованість за період з 29.03.2016 по 29.04.2019 року складає 24\~307,99 грн., з яких: основна сума кредиту (тіло) 27\~023,86 грн.; проценти за користування кредитом 4,39 грн., а також індекс інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29.01.2019 року по 16.12.2021 року у розмірі 7\~279,74 грн.. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК\~України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій\~статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (пункт 3.17. кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 29 квітня 2019 року\~(пункт 1 кредитного договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів для основної заборгованості, процентів за користування кредитом, комісії. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних\~йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~ статті 1050 ЦК України). Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу. Оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання черговими платежами впродовж строку кредитування, то перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Таким чином, за наведених умов, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. Аналогічні висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та відповідають висновкам Верховного Суду України, зокрема, викладеним у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення. Перебіг позовної давності для стягнення заборгованості\~за кожним з щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу,\~строк позовної давності\~до частини щомісячних платежів,\~які повинні бути сплачені з 30.12.2018 року (сума кредиту та проценти) не пропущено, оскільки кредитор звернувся з позовною заявою 06.01.2022 року (30.12.2021 року згідно штампу на поштовому конверті), що відповідає висновку, який викладено в ч. 1.4 п.п. 56-64 постанови Верховного Суду № Справа № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року. Отже, боржник згідно умов кредитного договору за щомісячними платежами, які повинні були бути сплачені з 30.12.2018 року по 29.04.2019 року (кінцевий строк повернення кредиту) згідно графіку повинен був сплатити: 3\~532,16 грн. основана сума кредиту; 0,09 грн. проценти за користування кредитом. Однак, у період з 19.08.2020 року по 22.10.2020 року за кредитним договором № 2008675260 від 29.04.2014 року на користь ТОВ «Прайм Альянс» приватним виконавцем Осельським Є.С. були здійснені платежі у загальному розмірі 11\~510,57 грн. в порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Кравець О.О. № 793, вчиненого 08.02.2020 року, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Позивачем не заперечувався факт отримання зазначених грошових коштів. Оскільки, заборгованість за кредитним договором № 2008675260 від 29.04.2014 року, в межах строку позовної давності, за період з 30.12.2018 року по 29.04.2019 року у розмірі 3\~532,25 грн., що складається з: 3\~532,16 грн. основана сума кредиту; 0,09 грн. проценти за користування кредитом, сплачена у повному обсязі відповідачем ще до звернення позивача з позовом до суду, тому відсутні законні підстави для стягнення вказаної заборгованості з відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed