Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

В листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 22.11.1998 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Ухвалою суду від 28.11.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, на примирення не згоден, позовні вимоги просив задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася повторно, відзив не подавала. В судове засідання 13.12.2022 року надала до суду заяву в якій повідомила, що позов не визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 22.11.1998 року у виконавчому комітеті Паплинецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 9, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відсутність згоди відповідачки на розірвання шлюбу є причиною звернення позивача до суду з таким позовом. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення позивач не згодний. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач дійшов до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається із посвідчення серії [NUMBER] від 23.08.2012 року [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи довічно та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 21.09.2012 року [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи довічно та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Частиною 6 вказаної статті визначено, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду та те, що сторони звільненні від сплати судового збору, судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved