Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що є наймачем квартири [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстровані також відповідачі, які фактично не проживають за місцем реєстрації з 2008 року, обов`язків по утриманню житла не здійснюють, їх речей у квартирі немає. У свою чергу факт реєстрації відповідачів у вказаній вище квартирі створює позивачу суттєві перешкоди у користуванні житловою площею та призводить до додаткових затрат, а саме плати за комунальні послуги. З огляду на викладене у позовній заяві, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Соломонюк С.А. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати позивач залишає за собою. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляли. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК Української РСР) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною статтею також наведені випадку, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Судом встановлено,\~що позивач\~є наймачем\~квартири [ADDRESS] , що підтверджується талоном до ордеру №155 від 17.05.1982 року. Ордер виданий КЕВ Житомирського району. Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14» Житомирської міської ради від 27.04.2018 року за №648 та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області. Відповідно до актів ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» від 16.10.2018 року, ТОВ «УК «ВЖРЕП 14» від 05.11.2021 року, 12.07.2022 року відповідачі не проживають за місцем реєстрації із 2008 року. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] та їх фактичне не проживання в ній без поважних причин із 2008 року, на підставі чого суд дійшов висновку, що реєстрацією місця проживання відповідачів у квартирі, яка належить на праві користування позивачу, порушуються його права як наймача та йому створюються перешкоди у користуванні нерухомим майном, через що вимоги останнього підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування нерухомим майном за вказаною адресою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved