Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «АЛАНД»), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно одержані в межах виконавчого провадження № 60931329 грошові кошти у розмірі 30 448,94 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у січні 2020 року за місцем її роботи до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аснільсен Юкрейн» (далі - ТОВ «Аснільсен Юкрейн») надійшла постанова Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка О.О. від 11.01.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження № 60931329. Підставою для відкриття виконавчого провадження № 60931329 стало вчинення 10.12.2019 року Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за № 30314, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості у розмірі 41 025,79 грн. Не погоджуючись із вказаним виконавчим написом, навесні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2021 року позов [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД», участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30314, вчинений 10.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Після набрання рішенням суду законної сили, позивач звернулася до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка О.О. із заявою про закінчення виконавчого провадження № 60931329 та просила повернути стягнуті з неї грошові кошти за виконавчим написом. 01.09.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60931329, в якій зазначено, що під час виконання виконавчого документа на користь стягувача було перераховано заборгованість у розмірі 30 448,94 грн., стягнуто витрати виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3 044,92 грн. Зазначає, що 22.09.2021 року на її картковий рахунок від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка О.О. було повернуто 3 444,92 грн., а саме, витрати виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3 044,92 грн. Вказує, що 28.09.2021 року отримала лист від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка О.О., в якому її повідомлено про те, що з неї було стягнуто заборгованість у розмірі 30 448,94 грн., витрати виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3 044,92 грн., тобто усього - 33 893,96 грн. Позивач вважає, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти, які були утримані з її заробітної плати в ході примусового виконання виконавчого напису, який на підставі рішення суду було визнано таким, що не підлягає виконанню, тому грошові кошти, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису вважаються безпідставно набутими та підлягають поверненню на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» про повернення безпідставно одержаних грошових коштів передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2022 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 23.02.2022 року позивач усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Хара Н.С.), Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Олексія Олександровича (далі - третя особа-2, Приватний виконавець Клименко О.О.) про повернення безпідставно одержаних грошових коштів, та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2022 року. 25.07.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, в якій представник [PERSON] - адвокат Жежель С.С. просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті послуг за надання правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн. 08.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 10.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшли докази направлення заяви про стягнення витрат на правову допомогу від 25.07.2022 року учасникам справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 13.12.2022 року. 08.12.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. В судове засідання 13.12.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач у клопотанні від 08.12.2022 року просила розглядати справу за її відсутності. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а позивач просила розглядати справу за її відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Суд встановив, що 10.12.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 30314, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість кредитним договором від 16.05.2012 року № R53100255947B, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ «Банк», заборгованість за період часу з 09.032018 року до 23.10.2019 року у розмірі 40 725,79 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2021 року позов [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД», участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка О.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 30314, вчинений 10.12.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.; стягнуто з ТОВ «ФК «АЛАНД» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 261,20 грн. (а. с. 49 - 52). 01.09.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60931329, відкритого з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 10.12.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за № 30314, та припинено виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження № 60931329 від 11.01.2020 року (а. с. 42 - 43). Відповідно до листа ТОВ «АСНІЛЬСЕН ЮКРЕЙН» від 22.04.2021 року № 82, останнє за період з 01.02.2020 року по 31.03.2021 року утримало з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» на виконання постанови від 11.01.2020 року у ВП № 60931329, винесеної на підставі виконавчого напису № 30314 від 10.12.2019 року, що видав Приватний нотаріус Хара Н.С., 33 893,86 грн. та з 01.04.2021 року припиняє стягувати кошти з боржника [PERSON] на підставі постанови ВП № 60931329 від 17.03.2021 року про зупинення вчинення виконавчих дій (а. с. 16-18). У листі від 21.09.2021 року Приватний виконавець Клименко О.О. повідомив [PERSON] , що в процесі виконавчого провадження ВП 60931329 стягнуто витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 грн. та ТОВ «АСНІЛЬСЕН ЮКРЕЙН» на рахунок виконавця перераховано основну винагороду у розмірі 3 044,2 грн. Також ТОВ «АСНІЛЬСЕН ЮКРЕЙН» на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» перераховано заборгованість у розмірі 30 448,94 грн. (а. с. 13). Позивач вважає, що кошти у розмірі 30 448,94 грн. утримано ТОВ «ФК «АЛАНД» без достатньої правової підстави, оскільки їх стягнуто у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спірні правовідносини регулюються главою 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Як визначено у ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61- 88св21) одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Зважаючи на те, що правовою підставою для набуття ТОВ «ФК «АЛАНД» грошових коштів у розмірі 30 448,94 грн. став виконавчий напис Приватного нотаріуса Хари Н.С. від 10.12.2019 року, зареєстрований за № 30314, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, то, оскільки перестала існувати правова підстава для отримання таких коштів, грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст.1212 ЦК України. 21.09.2021 року на рахунок [PERSON] . Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком О.О. повернуто грошові кошти у розмірі 3 444,92 грн., а саме, витрати виконавчого провадження у розмірі 400,00 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3 044,92 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 21.09.2021 року № 576 (а. с. 48). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «ФК «АЛАНД» безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 30 448,94 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 10 від 01.10.2021 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати на професійну правничу (правову) допомогу становлять 5 000,00 грн. та складаються з: надання консультації по питанню повернення коштів, стягнутих на підставі виконавчого напису нотаріуса № 30314 від 10.12.2019 року - 1 година - 500,00 грн.; складання позовної заяви про повернення стягнутих коштів за виконавчим написом нотаріуса № 30314 від 10.12.2019 року - 5 годин - 2 500,00 грн.; складання процесуальних документів по справі про повернення стягнутих коштів за виконавчим написом нотаріуса № 30314 від 10.12.2019 року та представництво інтересів в суді - без обмежень у часі - 2 000,00 грн. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до заяви: копію акту виконаних робіт № 2 від 06.10.2021 року до договору № 12-Т про надання правової допомоги; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 06/10 від 06.10.2021 року на суму 5 000,00 грн.; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1144606 від 24.07.2022 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4772. Відповідно до акту виконаних робіт № 2 від 06.10.2021 року до договору № 12-Т про надання правової допомоги адвокатом були надані наступні послуги: надання консультації по питанню повернення коштів, стягнутих на підставі виконавчого напису нотаріуса № 30314 від 10.12.2019 року - 1 година - 500,00 грн.; складання позовної заяви про повернення стягнутих коштів за виконавчим написом нотаріуса № 30314 від 10.12.2019 року - 5 годин - 2 500,00 грн.; складання процесуальних документів по справі про повернення стягнутих коштів за виконавчим написом нотаріуса № 30314 від 10.12.2019 року та представництво інтересів в суді - без обмежень у часі - 2 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 5 000,00 грн. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому клієнт до адвоката немає. Вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано. При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved