Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 липня 2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №99690, яким стягнула з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25\~900 гривень 00 коп. 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вказав, що приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №99690. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Качай Гроші» у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С., в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 24 травня 2022 року ухвалою судді витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни копії нотаріальної справи і копії всіх матеріалів, що стали підставою для вчинення ним виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №99690 від 15.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості на загальну суму 25 900 грн. 16 вересня 2022 року ухвалою судді закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №99690, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованість за кредитним договором №00-526786 від 26.11.2019 року. 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі примусового виконання виконавчого напису №99690, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. застосувала п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Встановлено, що договір №00-526786 від 26.11.2019 року, який був підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №99690, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За правилами ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. 00 коп., загалом 1362 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved