Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

30 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою,\~предметом якої\~є: скасування рішення комісії, викладеного в акті розслідування нещасного випадку/гострого професійного захворювання, що стався 06 квітня 2021 року о 14 год. 00 хв. на КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня», складеного за формою Н-1/НП від 11 червня 2021 року та затвердженого 14 червня 2021 року головним лікарем КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради; визнання захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, старшої медичної сестри поліклінічного відділення КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» [PERSON] таким, що пов`язане з виробництвом, а також зобов`язання відповідача провести спеціальне розслідування гострого професійного захворювання [PERSON] та скласти за його результатами акт за формою Н-1/НП з урахуванням висновків суду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] працювала старшою медичною сестрою кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення Очаківської міської ради КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня». 31 березня 2021 року у [PERSON] піднялася температура тіла до 38 С, у зв`язку із чим вона 01 квітня 2021 року звернулася до сімейного лікаря зі скаргами на стан здоров`я, а саме: підвищення температури тіла, нежить та загальну слабкість. Після огляду сімейним лікарем їй було встановлено попередній діагноз: коронавірусна хвороба COVID-19 та позагоспітальна пневмонія, одночасно було виписано лист непрацездатності № 070009 від 01 квітня 2021 року. Цього ж дня сімейним лікарем [PERSON] була направлена на дообстеження проходження рентгенографії органів грудної клітини (ОГК) та швидкого тесту на наявність COVID-19. За отриманими результатами обстеження останній було видано висновок рентгенографії ОГК про правобічну пневмонію та позитивний тест на COVID-19 №196 від 01 квітня 2021 року. Того ж дня [PERSON] було госпіталізовано до інфекційного відділення КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: коронавірусна хвороба (COVID-19) та позагоспітальна правобічна пневмонія. 06 квітня 2021 року о 08 год. 00 хв. стан її здоров`я значно погіршився, у зв`язку із чим її було переведено до реанімаційного відділення, де [INFO] о 14 год. 00 хв. було констатовано смерть. За змістом лікарського свідоцтва про смерть, причинною смерті став набряк головного мозку; тромбоз судин головного мозку; коронавірусна хвороба (COVID-19). 06 квітня 2021 року на підставі наказу № 88-л головного лікаря КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» була утворена та призначена комісія з розслідування гострого професійного захворювання на COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку. За результатом зазначеного розслідування було складено Акт, який затверджено 20 квітня 2022 року. Гостре професійне захворювання визнано таким, що не пов`язано з виробництвом. Не погодившись з вказаним рішенням комісії, позивач звернувся до КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» із заявою про проведення повторного розслідування нещасного випадку/гострого професійного захворювання. Наказом № 109-л від 03 червня 2021 року головним лікарем КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» було призначено комісію з повторного з розслідування гострого професійного захворювання на COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку. За результатами проведеного повторного розслідування 11 червня 2021 року комісією було складено Акт за формою Н-1/НП, який був затверджений 14 червня 2021 року головним лікарем КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради. За змістом акту повторного розслідування, комісія дійшла висновку, що випадок захворювання старшої медичної сестри поліклінічного відділення [PERSON] стався не на підприємстві і не в робочий час. Оскільки позивач вважає, що комісією, якою був складений Акт за формою Н-1/НП від 14 червня 2021 року, в повному обсязі не встановлено фактичних обставин захворювання [PERSON] та не встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між захворюванням останньої на COVІD-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, та виконанням нею трудових (посадових) обов`язків старшої медичної сестри поліклінічного відділення КНП «Очаківської багатопрофільної лікарні, він змушений звернутися до суду з вказаним позовом (Т.1, а.с. 2-9). На вказаний позов представник відповідача подала відзив, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог з тих підстав, що позивачем не зазначено та в ході розслідування не встановлено джерела зараження [PERSON] на робочому місці. Сама [PERSON] при зверненні до сімейного лікаря контакт з хворим на коронавірусну хворобу заперечувала. Крім того, представник зазначила, що [PERSON] надавала послуги з масажу та здійснювала реалізацію меду на Очаківському ринку, а тому побутові контакти з високим ступенем вірогідності могли бути джерелом інфікування. Належних та допустимих доказів зараження [PERSON] саме від хворих пацієнтів на робочому місці не здобуто. Позивач, не погодившись з висновком комісії з розслідування нещасного випадку, ініціював повторне розслідування, однак на засідання комісії не з`явився, додаткової інформації щодо можливих джерел інфікування дружини не надав (Т.1, а.с. 207-213). Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник пояснила, що дружина позивача [PERSON] працювала на посаді старшої медичної сестри поліклінічного відділення КНП Очаківська багатопрофільна лікарня. З 18 по 31 березня 2021 року вона перебувала на робочому місці, а 01 квітня 2021 року звернулася до сімейного лікаря [PERSON] зі скаргами на стан здоров`я, в тому числі підвищену температуру тіла та загальну слабкість. [INFO] [PERSON] померла в реанімаційному відділенні лікарні, а 07 квітня 2021 року було створено комісію з розслідування нещасного випадку. Про наявність причинно-наслідкового зв`язку між виконанням [PERSON] своїх професійних обов`язків та зараженням коронавірусом, на думку представника, свідчить той факт, що на момент настання нещасного випадку лікарня мала статус ковідної, тобто приймала хворих на коронавірусну хворобу, а [PERSON] , згідно з посадовою інструкцією, здійснювала доставку біоматеріалів для проведення лабораторних досліджень, контактувала з іншим працівниками лікарні, зокрема медичними сестрами, яким передавала необхідні засоби індивідуального захисту та матеріали для роботи в кабінетах. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що після переведення лікарні у ковідну, частина будівлі, відведена під поліклінічне відділення, була повністю ізольована, а тому вільного доступу між двома частинами будівлі не було. Крім того, представники зазначили, що [PERSON] особисто жодних біоматеріалів не отримувала, оскільки забір біоматеріалу здійснюється лаборантом і лаборантом доставляється. Натомість, [PERSON] видавала медсестрам необхідні засоби індивідуального захисту та необхідні для роботи реагенти і матеріали. У зв`язку із переведенням лікарні у статус ковідної, було прийнято наказ щодо доплат працівникам, які мають контакт з хворими на ковід, однак [PERSON] до таких працівників не належала, оскільки за своїми посадовими обов`язками не працювала з хворими на ковід. Сама вона завжди перебувала у захисній масці, як і решта працівників поліклінічного відділення і лікарні, а тому, на думку представників відповідача, з урахуванням її посади, функціональних обов`язків та місця роботи (саме у поліклінічному відділенні, а не в лікарні) мала найменший ризик інфікування на робочому місці, навіть у порівнянні із зараженням у побуті. Щодо повторного розслідування, то воно було ініційовано позивачем, який є чоловіком померлої [PERSON] . Про засідання комісії позивач був повідомлений телефоном, однак не з`явився і жодних повідомлень щодо можливих джерел інфікування, які комісія могла би перевірити, не надав. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, і сторони не заперечують того факту, що [PERSON] є дружиною позивача та працювала на\~посаді старшої\~медичної сестри\~кабінету ультразвукової\~діагностики поліклінічного\~відділення КНП\~«Очаківська багатопрофільна\~лікарня» Очаківської міської ради. Сторони також не заперечують того факту, що 31 березня 2021 року у [PERSON] піднялася температура тіла, у зв`язку із чим 01 квітня 2021 року вона звернулася до сімейного лікаря [PERSON] .. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла (Т.1, а.с. 13). За змістом лікарського свідоцтва про смерть, причиною смерті є набряк головного мозку, тромбоз судин головного мозку, короновірусна хвороба (Т.1, а.с. 14). За змістом акту розслідування нещасного випадку/гострого професійного захворювання, що сталося о 14 год. 00 хв. 06 квітня 2021 року, від 19 квітня 2021 року, загостренню хвороби могли сприяти супутні фактори, а саме злоякісне новоутворення та цукровий діабет; контакт з хворими на ковід [PERSON] заперечувала (Т.1. а.с. 122). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вранці 01 квітня 2021 року до неї як до сімейного лікаря звернулася [PERSON] , яка скаржилася на підвищення температури тіла приблизно до 38 градусів, головний біль та загальну слабкість. При зверненні [PERSON] про джерела інфікування не повідомляла, зазначила, що контакту з хворими на ковід не мала. Після проведення обстеження в неї було діагностовано захворювання не коронавірусну хворобу, у зв`язку із чим направлено до інфекційного відділення. 06 квітня 2021 року через погіршення стану здоров`я її переведено до реанімаційного відділення, де того ж дня було констатовано її смерть. Вказані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема змістом пояснювальної записки [PERSON] на ім`я головного лікаря КНП Очаківська багатопрофільна лікарня (Т.1, а.с. 222). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює у КНП Очаківська багатопрофільна лікарня на посаді головної медичної сестри. [PERSON] , як старша медсестра, отримувала у неї необхідні засоби для кабінету ультразвукової діагностики та процедурного кабінету. У березні 2021 року [PERSON] приходила двічі - 02 та 15 березня. До лабораторії старша медична сестра [PERSON] не ходила, з хворими не контактувала, біоматеріали не збирала та не передавала. Свідок також пояснила, що обов`язки старшої медичної сестри мають здебільшого організаційний характер, як то контроль за роботою молодшого медичного персоналу, врегулювання конфліктів, якщо такі виникають, тощо. Крім того, на час настання нещасного випадку в лікарні були дві зони прийому для, так званих, температурящих хворих та окремо для хворих з іншими скаргами, що зменшувало ризик випадкових контактів з хворими на коронавірусну хворобу. Сама [PERSON] на робочому місці завжди перебувала у захисній масці, щороку проходила медичні огляди та інструктажі з охорони праці. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює на посаді заступника головного лікаря та брав участь у розслідуванні нещасного випадку, що стався зі старшої медичною сестрою поліклінічного відділення КНП Очаківська багатопрофільна лікарня [PERSON] . Він особисто телефонував позивачу та повідомляв його про засідання комісії (повторне розслідування). Позивач раніше також працював у лікарні, однак на момент проведення розслідування перебував у Вінницькій області. Про засідання комісії позивача було повідомлено приблизно за 3-4 дні, однак у телефонній розмові [PERSON] назвав лише адресу адвокатської контори для направлення йому всіх документів. Під час проведення розслідування комісією був досліджений робочий кабінет [PERSON] , в якому вона проводила більшу частину робочого часу, а також пояснювальна записка сімейного лікаря. Повторне розслідування було розпочато за заявою позивача, однак останній так і не з`явився, інформації, яка могла б допомогти встановити джерело інфікування, не надав. Вказані обставини також підтверджуються письмовими доказами, а саме змістом дослідженої в судовому засіданні заяви позивача про призначення повторного розслідування від 11 травня 2021 року. В заяві, крім того, зазначений номер телефону для мобільного зв`язку (Т.1, а.с. 25). Судом також встановлено, що 03 червня 2021 року головним лікарем КНП Очаківська багатопрофільна лікарня Степановою О.В. підписано Наказ №109-л Про призначення комісії з повторного розслідування гострого професійного захворювання на COVІD-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (Т.1, а.с. 26). Зі змісту наказу вбачається, що до складу комісії увійшли [PERSON] (голова комісії), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Свідок [PERSON] , який є завідувачем поліклінічним відділенням, під час допиту в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] , як старша медсестра, здійснювала контроль за роботою молодшого медичного персоналу, підготовку до консультативного прийому, забезпечення працівників засобами індивідуального захисту та забезпечення кабінетів усім необхідним. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які працюють медсестрами, пояснили, що отримували від [PERSON] засоби індивідуального захисту та необхідні для роботи матеріали. Їм обом також відомо, що [PERSON] у вільний від роботи час здійснювала реалізацію меду на Очаківському ринку. Крім того, свідок [PERSON] показала, що [PERSON] дійсно надавала послуги з масажу, до неї зверталися по таку допомогу. Вказані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме змістом посадової інструкції старшої медичної сестри (Т.1, а.с. 239-240), з якої вбачається, що метою діяльності старшої медичної сестри поліклінічного відділення є керівництво роботою середнього та молодшого медичного персоналу, спрямованою на поліпшення якості та підвищення ефективності медичного обслуговування населення. Пояснення свідків щодо здійснення [PERSON] торгівлі у вільний від роботи час підтверджуються змістом її заяви на ім`я директора КП Очаківський ринок, в якій вона просила забронювати за нею торговельне місце №39 на ринку з 01 січня по 31 грудня 2020 року для торгівлі медом, а також змістом оборотно-сальдової відомості за березень 2021 року, з якої вбачається, що за [PERSON] рахується переплата у розмірі 120 грн (Т.2). Зі змісту оскаржуваного Акту, складеного 11 та затвердженого 14 червня 2021 року, вбачається, що комісія дійшла висновку, що випадок захворювання старшої медичної сестри поліклінічного відділення [PERSON] стався не на підприємстві і не в робочий час. Тому, нещасний випадок, який стався з останньою, визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом. Даний акт було підписано головою та всіма члена комісії без зауважень чи окремих думок. Зі змісту довідки №13/3-182 від 07 квітня 2021 року завідуючої Очаківським МРВЛД щодо захворюваності та смерті від COVID-19 старшої медичної сестри поліклінічного відділення КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» вбачається, що [PERSON] не пов`язувала свою хворобу із зараженням на робочому місці, контакт із хворими заперечувала. Згідно з висновком лікаря-інфекціоніста КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня», причинно-наслідковий зв`язок гострого професійного захворювання коронавірусною інфекцією старшої медичної сестри поліклінічного відділення КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» [PERSON] з професійною трудовою діяльністю не пов`язаний. Згідно з пунктом 5 частиною першою статті 1\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерті. Відповідно до статті 43\~Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Частинами першою, другою статті 153\~Кодексу законів\~про працю\~України (далі - КЗпП України) передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із статтею 171\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а у разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 235/3344/20. Згідно з пунктом частини 1 статті 1\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування» від\~23\~вересня 1999\~року, професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Частиною 2 статті 36\~Закону встановлено,\~що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Згідно з частиною 1 статті 39\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб»\~від 6\~квітня 2000\~року, захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року, № 498, у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, в якому помер медичний працівник. Згідно з пунктом 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 17\~квітня 2019\~року №\~337 (далі - Порядок №337) гостре професійне захворювання (отруєння) - захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання). Пунктом 9 Порядку №337 встановлено, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Пунктом 10 Порядку №337 встановлено перелік випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню. Згідно з пунктом 14 Порядку №337 Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування. Згідно з пунктом 29 Порядку №337, факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку. Пунктом 33 Порядку №337 визначено обов`язки комісії (спеціальної комісії). Відповідно до пункту 34 Порядку №337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним. Пунктом 52 Порядку №337 визначено перелік обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом. Додатком 10 до Порядку №337 встановлено перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування від нещасного випадку (професійного захворювання (отруєння)/аварії) на виробництві. Пунктом 4 розділу V Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року, № 1662, зі змінами від 13 травня 2020 р., передбачена гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2; небезпечні та шкідливі речовини і виробничі фактори, вплив яких може викликати професійне захворювання: контакт з інфекційними хворими, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань; перелік робіт та виробництв, на яких можливе виникнення професійного захворювання: робота медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікування пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Системний аналіз вказаних вище положень нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що захворювання медичного працівника можна визнати професійним захворюванням, що пов`язане з виробництвом, виключно у тому випадку, якщо таке захворювання виникло внаслідок виконання ним професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо). З двох актів спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання, вбачається, що комісією було встановлено той факт, що захворювання [PERSON] виникло не внаслідок виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб, оскільки комісія не встановила причинно-наслідкового зв`язку погіршення стану здоров`я [PERSON] із впливом на неї одноразового, небезпечного, шкідливого виробничого фактору під час виконання посадових обов`язків. Зокрема комісією констатовано, що контактів [PERSON] з хворими на робочому місці не встановлено. В карті епідеміологічного обстеження вогнища інфекційного захворювання підтверджено, що контакт з хворими на корон вірусну хворобу [PERSON] заперечувала. Вказаний факт підтвердила і сімейний лікар [PERSON] , до якої звернулася [PERSON] .. В матеріалах справи відсутні докази того, що зараження [PERSON] відбулося внаслідок контакту з інфекційними хворими, які перебували на лікуванні у лікарні, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань. Також, позивачем не доведено ту обставину, що [PERSON] безпосередньо була зайнята у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікуванні пацієнтів з випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Натомість, в матеріалах справи наявна довідка директора КП «Очаківський ринок», зі змісту якої вбачається, що за [PERSON] за період з 01 березня по 31 березня 2021 року заброньовано торговельне місце, що може свідчити про факт здійснення останньою торгівлі та контактування з ураженими поза межами лікарні. Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.04.2020р. № 768 («Про затвердження Переліку посад медичних та інших працівників, що безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів з запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та лікуванням пацієнтів із випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яким здійснюється доплата в розмірі трьох окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року») затверджено перелік працівників, яким встановлюється доплата за березень 2020 року. При цьому у пункті 2 цього наказу чітко встановлено, що персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, затверджується керівником відповідного закладу охорони здоров`я. Позивач не надав доказів того, що [PERSON] була включена до персонального переліку працівників, котрі безпосередньо зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 та лікуванням пацієнтів. Крім цього, [PERSON] , як старша медична сестра кабінету ультразвукової діагностики поліклінічного відділення КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня», не здійснювала особистий прийом та огляд пацієнтів, хворих на гостру респіраторну хворобу COVID-19, так як це не входило до її професійних обов`язків. З урахуванням того, що при визначенні захворювання як професійного необхідним є встановлення безпосередньої зайнятості медичного працівника у лікуванні пацієнтів з випадками COVID-19, захворювання [PERSON] та сам пособі факт її роботи на посаді старшої медичної сестри поліклінічного відділення не може автоматично кваліфікуватись як отримання саме професійного захворювання. При ухваленні рішення, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень - тягне за собою протилежний результат. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свого процесуального обов`язку не виконав, в матеріалах справи відсутні докази того, що зараження [PERSON] відбулося внаслідок контакту з інфекційними хворими, які перебували на лікуванні у лікарні, інфікованими матеріалами чи переносниками захворювань, як відсутні докази того, що [PERSON] безпосередньо була зайнята у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та лікуванні пацієнтів з випадками гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування рішення, визнання гострого професійного захворювання таким, що пов`язане з виробництвом, та зобов`язання вчинити певні дії, не підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не стягує понесені позивачем витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed