Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

04 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Обґрунтовано позов тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не склала, а тому спадкування повинно здійснюватися відповідно до закону в порядку черговості. Хвилюючись за власне життя та здоров`я через розгортання повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні і безпосереднім веденням бойових дій на території Чернігівської області та міста Чернігова, а також нанесенням ракетних ударів російською федерацією по всій території України, позивач була вимушена виїхати за межі України. На територію України позивач повернулася лише 15 жовтня 2022 року, а вже 18 жовтня 2022 року звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Коваленка В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, нотаріус повідомив позивачу, що строк для прийняття спадщини нею пропущено. Фактичне застосування наслідків пропуску позивачем строку для прийняття спадщини буде непропорційним, оскільки вона втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті матері, і така втрата буде для неї занадто надмірним тягарем, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Об`єктивні труднощі, пов`язані із бойовими діями у регіонах та введенням воєнного стану в Україні, як такі, що можуть перешкоджати вчиненню нотаріальних дій, були враховані законодавцем у положеннях постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року, у зв`язку з чим і було продовжено строк для прийняття спадщини на час дії воєнного стану до 10 місяців. Так, позивач мала строк у 10 місяців для прийняття спадщини з моменту її відкриття 03 грудня 2021 року, який завершився 03 жовтня 2022 року, а до нотаріуса позивач звернулася 18 жовтня 2022 року, пропустивши законодавчо встановлений строк. Воєнний стан уже був врахований у даному випадку законодавцем як обставина, що може перешкоджати реалізації законних прав, через що строк був зупинений і фактично було надано ще 4 місяці додатково спадкоємцю на прийняття спадщини, а тому посилання позивача на неможливість прийняття спадщини через введений воєнний стан не є доречним та не може визначатися повторно беззаперечною підставою для його надання. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення встановленого строку. Перебування позивача за кордоном не вважається поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини, адже там нотаріальні дії здійснюють консульські установи та дипломатичні представництва України, а тому особа немає жодних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений строк і не мала істотних, непереборних обставин, які б могли вважатися поважними, оскільки за кордоном була доступна безперешкодна можливість скористатися своїм правом на спадкування та подати відповідну заяву до консульської установи згідно з законом. Крім того, у позивача була можливість під час воєнного стану подати заяву про прийняття спадщини за будь-яким місцем перебування в Україні. В умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. При цьому, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Якщо позивач не звернулася до консульської установи для прийняття спадщини у встановлений строк виключно через власну необізнаність про порядок прийняття спадщини за кордоном, то це вказує на відсутність поважних непереборних причин для реалізації свого права на спадщину, і як наслідок відсутність підстав для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 грудня 2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що вони позовні вимоги підтримують. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала клопотання, в якому просить справу розглянути за її відсутності, вказавши, що відповідач проти позову заперечує. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу україни (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9, 10, 11, 12, 13), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їм майно. З 24 березня 2022 року до 15 жовтня 2022 року позивач перебувала за межами України, про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 8). 18 жовтня 2022 року позивач у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Коваленка Володимира Васильовича написала заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 14). На усне звернення позивача щодо заведення спадкової справи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко Володимир Васильович повідомив, що строк для прийняття спадщини, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року зі змінами, вона пропустила та рекомендував звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 15). За інформацією приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Коваленка Володимира Васильовича спадкова справа щодо майна після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу\~України визначено,\~що спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частинами першою, другою статті 1220 Цивільного\~кодексу України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час. У постанові Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у визначений законом строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому, поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована. Разом з тим, закон не містить застережень, які саме причини є поважними і визнання їх такими залежить від обставин конкретної справи. Суд враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Слід також зазначити, що принцип «пропорційності», яким відповідно до статті 2 ЦПК України разом з іншими принципами зобов`язаний керуватися суд, тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18). Таким чином, суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін. Так, суд бере до уваги, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини з урахуванням законодавчих змін є досить незначним, а тому враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Також, суд вважає, що обмеження позивача\~у прийнятті\~спадщини буде невиправданим втручанням у її приватну сферу і становитиме для неї надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін. А тому, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved