Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

08.11.2022 позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 27.02.2016 він зареєстрував шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка створила іншу сім`ю та проживає разом з сином за іншою адресою. Спільного господарства вони не ведуть. Шлюб розриває вперше. Термін на примирення надавати не потрібно. Позивач, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 110, 112, 113, 115 СК України, ст. 175 ЦПК України, просить суд розірвати шлюб між ним - [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській облсті, відповідний актовий запис № 09. Ухвалою суду від 15.11.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судовий розгляд, призначено на 13.12.2022. 05.12.2022 на адресу суду надійшов відзив, яким відповідачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що позивач почав проживати з іншою жінкою. Позов про розірвання шлюбу визнає, та вказує що строк для примирення надавати не потрібно ( а.с.17-25). Позивач та відповідачка належним чином повідомлені про відкриття провадження та про розгляд справи судом у спрощеному провадженні без їх виклику. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст.278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень ( а.с. 26, 27). Станом на 13.12.2022 клопотань про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З огляду на зазначене вище суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходив за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, відзивом, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.02.2016 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області внесено відповідний актовий запис за № 09 ( а.с. 08). Після реєстрації шлюбу відповідачка стала носити прізвище [PERSON] . Подружжя має спільного сина - [PERSON] , [INFO] ( 9). Подружнє життя у сторін не склалося. Вони спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо за різними адресами. Шлюб фактично припинив існування, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін . Примирення та подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги вище викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, та відзиві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідачки проти розірвання шлюбу, ту обставину, що подружжя проживає окремо, небажання сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як чоловіка так і дружини, а подальше сумісне проживання є неможливим. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судові витрати у виді судового збору у розмірі - 992,40 гривень, отже з відповідачки стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 992,40 грн на користь позивача.

Outcome: approved