Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви, позивачка зазначила, що з 24.02.2016 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Приблизно з травня 2020 р. відповідач фактично тижнями перестав проживати вдома з позивачкою, потім повертався і знов не проживав з позивачкою. Повністю шлюбні відносини між сторонами були припинені приблизно з початку липня 2020 р. Відповідач, зібравши всі свої речі повідомив позивачці, що буде проживати з іншою жінкою. На неодноразові прохання позивачки, в телефонному режимі, подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органу ДРАЦС, відповідач відмовлявся, посилаючись на відсутність часу. Востаннє, відповідач телефонував позивачці 24.02.2022 р. та попередив, що має намір виїхати з території України зі своєю співмешканкою, відтоді вона не має з ним зв`язку. Станом на сьогодні, місце перебування відповідача позивачці не відомо. Отже, сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, не ведуть спільне господарство, тому фактично, сім`я тривалий час, більше двох років, припинила своє існування та має лише формальний характер. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливо. Просить шлюб, зареєстрований 24.02.2016 р., Жовтневим відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №92, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Представник позивачки [PERSON] , [PERSON] , яка діє на підставі ордеру, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та позивача, та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.02.2016 р., який зареєстрований Жовтневим відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №92, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 13.07.2022 року. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і є неможливим, а сім`я сторін розпалася остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved