Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Берестечківської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Спадкодавиця проживала одиноко, у шлюбі не перебувала і дітей не мала. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, яка розташована на території Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області. 04 грудня 2012 року [PERSON] посвідчила заповіт у Мервинській сільській раді, в якому все належне їй майно заповіла позивачці. Остання на даний час є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом. Позивачка своєчасно прийняти спадщину по смерті спадкодавиці не встигла у зв`язку з тим, що спадкового законодавства не вивчала та не знала про необхідність звернення до нотаріуса з відповідною заявою у шестимісячний строк. Позивачка вважала, що фактично прийняла спадщину шляхом догляду за будинковолодінням, обробітком земельної ділянки біля нього, доглядом за спадкодавицею та її похованням. З врахуванням наведеного та на підставі ст.1272 ЦК України [PERSON] просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 22.11.2022 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 22.11.2022 року за клопотанням позивачки витребувано копію спадкової справи після померлої [PERSON] . Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, у прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явився. 21.12.2022 від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутність, позов визнав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Загальні положення про спадкування визначені\~главою 84 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Дана обставина стверджується заповітом, посвідченим секретарем Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області 04 грудня 2012 року, який зареєстрований в реєстрі за №120 (а.с.7). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що станом на 30.11.2022 заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 120. Факт належності спадкодавиці спадкового майна, зокрема земельної ділянки площею 2,66 га, яка розташована на території Мервинської сільської ради, стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №087768 (а.с.14). Згідно довідки виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області від 11.11.2022 №516, спадкодавиця [PERSON] до дня смерті проживала в с.Кутрів Волинської області і нікуди на проживання не виїжджала. Заповіт [PERSON] у Мервинській сільській раді посвідчувався по реєстру №120 від 04 грудня 2012 року, заповіт не змінений і не скасований. Спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилося після смерті спадкодавиці є [PERSON] (а.с.9). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. з метою оформлення спадкових прав. У листі від 16.11.2022 №49/01-16 приватний нотаріус роз`яснив позивачці, що остання пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки у встановлений термін не подала заяви про прийняття спадщини. Нотаріус рекомендував останній звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15). На запит суду 06.12.2022 надійшла відповідь від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А., відповідно до якої спадкова справа після [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Отже, позивачка у справі [PERSON] , яка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з незнанням спадкового законодавства та необхідністю своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, фактичним, на її думку, прийняттям спадщини шляхом догляду за будинковолодінням та обробітком земельної ділянки, доглядом за спадкодавицею та її похованням. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved