Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 вересня 2020 року, близько 16 год. 50 хв. на вулиці Херсонській у м.Нікополь з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ2109», р.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ШКОДА» р.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «ШКОДА» р.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач надав відповідне доручення ФОП [PERSON] . За послуги ФОП [PERSON] позивач поніс витрати в розмірі:\~2621,00 грн.,\~що підтверджується\~відповідним рахунком\~№ 170\~від 06\~листопада 2020\~року,\~Актом виконаних\~робіт від\~06\~листопада 2020\~року та\~платіжним дорученням № 2546122 від 23 грудня 2020 року. Відповідно до висновку №363/20А від 06.11.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «ШКОДА» р.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає:\~32094,70 грн. При цьому, як зазначає представник позивача, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, тому, у відповідності до вимог закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України, яке є єдиним об`єднанням страховиків, взяв на себе відповідальність та, у відповідності до поданих документів, здійснив виплату матеріального збитку в розмірі 23538 грн. 70 коп. Тому, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, то відповідач, як винна особа у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати шкоду в порядку регресу. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 26 159, 70 грн.,\~що складаються з витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі\~23538,70 грн., а також витрат, понесені за послуги експерта у розмірі 2621,00 грн. Також просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі\~2 270, 00 грн. Ухвалою суду від 22.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої просить розглядати справу за без участі позивача та його представника, , позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.38). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення,відповідачем отримано увалу суду про відкриття провадження у справі 02.08.2022 року (а.с.41). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд розглянувши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Стаття 12\~ЦПК\~України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що 08.09.2020 року близько 16 год. 50 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом автобомілем «ВАЗ2107» номерний знак [NUMBER] рухаючись у м.Нікополь по вул.Херсонській, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрещення проїзної частини, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Шкода Форман» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул.Херсонській. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Вищевказані обставини ДТП встановлені в постанові Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.12). Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказана постанова Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що власником пошкодженого в ДТП автомобіля «Шкода Форман» номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с.8). Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або міжнародним договором «Зелена картка» чи будь яким іншим міжнародним договором страхування (а.с.5). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування\~\~ цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.39.1\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 34.2\~ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Шкода Форман» номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач надав відповідне доручення ФОП [PERSON] . За послуги ФОП [PERSON] позивач поніс витрати в розмірі: 2621,\~00\~грн.,\~що підтверджується\~відповідним рахунком\~№ 170\~від 06\~листопада 2020\~року,\~Актом виконаних\~робіт від\~06\~листопада 2020\~року та\~платіжним дорученням № 2546122 від 23 грудня 2020 року. Відповідно до висновку №363/20А від 06.11.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «ШКОДА» р.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає:\~32094,70 грн. (а.с.14-28). Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Службі автомобільних доріг Дніпропетровської області. На підставі Наказу про відшкодування з фонду захисту потерпілих позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду в розмірі 23538,70 грн.,\~що підтверджується платіжним дорученням № 2545035 від 27.11.2020 року (а. с.28,29). Відповідно до прийнятого МТСБУ рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та здійснення такої виплати потерпілому, а також з урахуванням витрат на визначення розміру заподіяної шкоди,\~сума відшкодування в порядку регресу становить 26159, 70 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 39.1\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Згідно до п.п. 39.2.1 п. 39.2\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Крім того, відповідно до п. 41.4\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~М(Т)СБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат М(Т)СБУ при здійсненні регламентних виплат. Такі витрати можна віднести до ліквідаційних витрат, які є витратами, пов`язаними з урегулюванням збитків і є необхідними для здійснення відшкодування. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 23538,70 грн. а також поніс витрати на проведення дослідження КТЗ у розмірі 2621,00 грн., перейшло право вимоги, яке власник автомобіля, пошкодженого у ДТП, на підставі ст.ст.1187,\~1188 ЦК України, мала до відповідача, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 753/21177/16-ц зазначено, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»\~та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві\~\~юстиції України 24 листопада\~\~2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Згідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) Страсбург, 10 лютого 2010 року, остаточне 10/05/2011), з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. На підставіч.1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.1). Суд

Outcome: approved