Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

22.11.2021 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області зареєстровано позовну заяву ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач,\~мотивуючи свої\~вимоги вказав\~на те,\~що 05 серпня 2017 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» і відповідачем було укладено договір позики № 1285512, у тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору. 05 серпня 2017 року позичальник надав [PERSON] позику у розмірі 3 000 гривень, які було перераховано на картковий рахунок відповідача строком на 29 днів з кінцевою датою повернення 02 вересня 2017 року включно. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі, чим порушив умови договору. Таким чином, сума заборгованості станом на 01 вересня 2021 року становить 90613 грн. 40 коп., яка складається з: - заборгованість за позикою 3000,00 грн.; - заборгованість по комісії 75860,30 грн.; - інфляційні витрати 8217,40 грн.; - заборгованість по 3% річних 3535,70 грн. Позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 90613 грн. 40 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» Міхно Т.Є. до початку судового засідання, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти розгляду справи без її присутності. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Судом встановлено, що 05 серпня 2017 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено договір позики № 1285512. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті позивача, з виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. Відповідно до умов договору, 05 серпня 2017 року кредитором перераховано на платіжну картку позичальника грошові кошти у розмірі 3 000 гривень (а.с. 19). Згідно з п. 2.2.4.1 договору № 1285512 від 05 серпня 2017 року проценти за користування позикою становлять 0,01 % річних, щомісячна комісія складає 50 % від суми позики, що становить 1500 грн.00 коп. Пунктом 2.2.3 договору № 1285512 встановлено, що строк, на який надається позика за цим договором, становить 29 днів, а датою повернення встановлено 02 вересня 2017 року включно. Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України. Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» і [PERSON] було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У встановлений договором строк заборгованість за кредитом відповідачем сплачена не була, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 3000,00 грн. Враховуючи зазначені договором умови надання кредиту, відповідач зобов`язаний сплатити щомісячну комісію за користування кредитом у розмірі 50 % від суми позики, що становить 1500 грн.00 коп. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір комісії з 05 серпня 2017 року по 01 вересня 2021 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 3000,00 грн., становить 76856,30 грн. (а.с. 10). З огляду на вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Договір між сторонами було укладено з 05 серпня 2017 року по 02 вересня 2017 року. Таким чином, право кредитора нараховувати передбачену договором комісію за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати комісію кредитним договором, то після 02 вересня 2017 року позивач не має законних підстав нараховувати комісію, передбачену кредитним договором № 1285512 від 05 серпня 2017 року. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, розмір комісії, яка підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача, становить 1500 грн.00 коп. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Відповідно до розрахунків позивача, інфляційні втрати за період з 05 серпня 2017 року по 01 вересня 2021 року складають 8217,40 грн., три відсотки річних за період з 05 серпня 2017 року по 01 вересня 2021 року складають 3535,70 грн. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 1285512 від 05 серпня 2017 року про надання позики у розмірі 16253,10 грн., яка складається з: - заборгованість за позикою 3000,00 грн.; - заборгованість по комісії 150,00 грн.; - інфляційні витрати 8217,40 грн.; - заборгованість по 3% річних 3535,70 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень, що необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial