Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністраціїзвернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям. У позовній заяві позивачем викладено наступну позицію. 12.03.2020 до УПСЗН Вінницької РДА звернулася відповідачка за призначенням державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі поданих відповідачкою документів їй було призначено на період з 01.03.2020 по 30.06.2020 державну допомогу на дітей одиноким матерям. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого постановою КМ України від 11.03.2020 №2011 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2», строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. На виконання вказаної постанови управлінням продовжено та виплачено [PERSON] державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям до 31.07.2020. За період з 01.03.2020 по 31.07.2020 [PERSON] отримала 10388,40 грн. державної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до п. 22 змін, що внесено до постанов КМ України, затверджених постановою КМ України від 28.10.2020 №1035, п. 2 постанови КМ України від 08.04.2020 №264 доповнено абзацом такого змісту: «Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 01.07.2020, якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги». Враховуючи те, що [PERSON] було виплачено допомогу до 31.07.2020, із врахуванням п. 2 постанови КМ України від 08.04.2020 №264 [PERSON] зобов"язана повернути надмірно виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 2077,68 грн., у зв"язку із тим, що її право на отримання допомоги у цей період не підтверджено. Повторно за призначенням державної допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] не зверталася. 03.09.2021 управлінням надіслано [PERSON] повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів, однак до цього часу кошти відповідач не повернула. На підставі викладеного просить стягнути із відповідачки [PERSON] надмірно виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям в сумі 2077,68 грн.. Відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с. 37-39), в якому викладено наступну позицію. З тверджень позивача, оскільки вона вчасно не звернулася, чого вона не знала, у позивача були всі можливості з`ясувати її майновий стан, з`ясувати іншу інформацію, яка необхідна для нарахування та виплати допомоги, а він зайво сплатив їй допомогу. Але ж вона не перестала бути одинокою матір`ю, вона до цього часу має цей статус. Позивач зазначає, що їй направлявся лист від 02.09.2022 з проханням повернути кошти, який вона нібито отримала. Проте, вона цього листа не бачила. Позивач міг би зателефонувати їй або вдруге направити листа і в такий спосіб пересвідчитись, що до неї дійсно дійшла інформація і вона розуміє суть проблеми. Посилаючись на норми ст.ст. 12, 81 ЦПК України, вважає, що позивачем не доведено право позивача вимагати повернення коштів, оскільки в силу ст.ст. 1212 ,1215 ЦК України поверненню підлягають лише ті грошові кошти, які були виплачені в результаті рахункової помилки сторони яка проводила таку виплату, або в разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. З огляду на викладене, просить в задоволенні позову відмовити. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подавав. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Представник позивача - Хоменський В.В. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленю про день, час та місце розгляду справи, відповідно до рекомендованого поштового відправлення (а.с. 47), в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь яких заяв, клопотань не надавала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки в судове засідання не повідомила, будь яких клопотань чи заяв від неї до суду не надійшло, разом із тим нею було подано до суду відзив на позовну заяву, суд вважає можливим розглянути справу по суті у її відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 10.08.2022 позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 31). Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що 12.03.2020 [PERSON] подала до УПСЗН Вінницької РДА заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №300554, а саме просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям, вказавши при цьому у заяві, що вона пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію не отримує (а.с. 8-9). Також відповідачкою [PERSON] подано до УПСЗН Вінницької РДА Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де зазначила, що до складу її сім`ї входять, окрім неї, син [PERSON] , який є студентом (а.с. 10-11). Відповідно до копії довідки Ільківської сільської ради №125 від 10.03.2020 до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , [INFO] , сім`я має присадибну земельну ділянку площею 0,4150 га, земельної частки (паю), сінокосу, пасовища не має (а.с. 12). З копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , вбачається, що його батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00014618464 від 22.10.2014 (а.с. 13) в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням УПСЗН Вінницької РДА [PERSON] призначено державну допомогу одиноким матерям в розмірі 2007,68 грн. у період з 01.03.2020 по 30.06.2020 (а.с. 17). Відповідно до довідки УПСЗН Вінницької РДА [PERSON] за період з березня 2020 по липень 2020 отримала допомогу в розмірі 10388,40 грн.. Переплата за липень 2020 року становить 2077,68 грн. (а.с. 16). 09.09.2021 відповідачка [PERSON] отримала від позивача повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів (а.с. 18, 19). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003, Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001, постановою Кабінету Міністрів України №264 від 08.04.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони у заявах по суті. Відповідно до ст. 3, 5 Закону України «Про державну допомогу сім`я з дітьми» державна допомога призначається одиноким матерям. Така допомога призначається органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків. Статтею 1 вказаного закону визначено, що Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Мінінстрів України. Частиног. 1 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`я з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632. До складу сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем, якщо такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Відповідно до п.п. 48, 49 Порядку органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Органи соціального захисту населення мають право перевіряти матеріальне та майнове становище сімей з дітьми. Згідно пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» №264 від 08.04.2020 (далі - Постанова № 264), строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Пунктом 2 Постанови №264 передбачено, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, на підставі поданої особою заяви та необхідних документів. Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 1 липня 2020 р., якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що відповідачці [PERSON] було призначено державну допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 у сумі 2077,68 грн.. В цей період, у порушення пункту 2 Постанови №264, відповідачка не звернулася до позивача та не подала заяву про надання вищевказаної державної допомоги разом з необхідним переліком документів, тобто не підтвердила своє право на отримання такої допомоги від держави, що в свою чергу призвело до надмірної виплати вказаного виду соціальної допомоги. З огляду на викладене, суд не бере до уваги заперечення відповідачки [PERSON] щодо позову, які викладені нею у відзиві на позовну заяву. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved