Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача адвокат Марусич М.С. звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.,\~зареєстрований в\~реєстрі за № 57969, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (надалі по тексту ТОВ «ФК «Аланд») заборгованості у розмірі 19436 грн. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що в вересні 05.10.2020 року приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.\~було видано\~виконавчий напис\~№57969,\~відповідно до\~якого з\~позивача на\~користь відповідача\~стягується заборгованість\~в розмірі\~19436\~грн.\~На підставі\~вказаного виконавчого\~напису приватним\~виконавцем Дорошкевич\~В.Л.\~відкрито виконавче\~провадження №64190718. Стверджує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням норм діючого законодавства, заборгованість, яка примусово стягується з позивача на користь відповідача не відповідає критеріям, які законом пред`являються до такої заборгованості, яка може бути стягнута шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Вважає, що у приватного нотаріуса Горая О.С. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. З огляду на викладене, оскаржуваний виконавчий напис підлягає скасуванню, позивач не укладав з відповідачем жодного нотаріально посвідченого договору, що є порушенням чинного законодавства. З таких підстав позивач просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Аргументи учасників справи Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Позивач, та представник відповідача, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Судові засідання в режимі відеоконференції за участі представника позивача - адвоката Марусича М.С., призначені на 10.10.2022 року, 25.10.2022 року, 06.12.2022 року не відбулись з технічних причин. Відповідач - ТОВ\~«ФК «Аланд», який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі сторони позивача та відповідача, на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи 05.10.2020\~року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №57969,\~у відповідності\~до якого з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«Аланд»,\~яке є\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків\~ПАТ «Дельта-Банк», стягнуто\~заборгованість за\~кредитним договором\~№006-22512-180712 від 18.07.2012\~року за\~період з\~11.08.2020 року по 17.08.2020 року\~в сумі\~18936\~грн,\~в тому\~числі:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~9395\~грн,\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 9541\~грн, а також стягнено плату за вчинення виконавчого напису - 500 грн. (а.с.5). 19.01.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу\~м.\~Києва Дорошкевич\~В.Л. відкрито\~виконавче провадження\~ВП №\~64190718\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості в сумі 19436 грн. за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 57969, виданим 05.10.2020 року (а.с.4). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів. Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 12 червня 2021 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Зважаючи на вказане, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved