Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 2014 грн. 46 коп. за спожиту електричну енергію. Позов обґрунтовує тим, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , між сторонами існують договірні відносини на підставі Договору про користування електричною енергією №572705058 укладеного 11.05.2018.На підставі особового рахунку № [NUMBER] відповідач користується електроенергією, яку за вказаною адресою надає ПАТ «Запоріжжяобленерго». Позивач свої обов`язки за договором виконує у повному обсязі, поставляючи електроенергію відповідачу, а відповідач свої обов`язки по оплаті поставленої електроенергії належним чином не виконала. 11.05.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір реструктуризації заборгованості №П005044. За умови договору відповідач зобов`язана здійснити оплату заборгованості за спожиту електричну енергію, що виникла за період з 01.09.2017 по 01.05.2018 до 10.09.2018. Однак умови договору в повному обсязі відповідач не виконала. Споживачем за період з 01.09.2017 по 01.01.2019 спожито 3725 кВт. год., вартістю 5010 грн. За вищевказаний період відповідачем здійснена оплата за використануелектричну енергію у розмірі 2995 грн. 54 коп. Борг за спожиту електричну енергію на теперішній час складає 2014 грн., 46 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судові засідання 28.11.2022 р. та 23.12.2022 р.не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяву про розгляд справи без її участі не подала, відзив на позов не надала. Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами існують договірні відносини на підставі Договору про користування електричною енергією №572705058 укладеного 11.05.2022 між сторонами у справі.\~ Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , та на підставі особового рахунку № [NUMBER] користується електроенергією, яку за вказаною адресою надає ПАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до Детального стану розрахунків за спожиту електричну енергію по особовому рахунку572705058, за період з 01.09.2017 по 01.01.2019 відповідач спожила електричну енергію у розмірі 3725кВт/годин на загальну суму 5010 гривень. 11.05.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір реструктуризації заборгованості №П005044. За умови договору відповідач зобов`язана здійснити оплату заборгованості за спожиту електричну енергію, що виникла за період з 01.09.2017 по 01.05.2018 до 10.09.2018. Однак умови договору в повному обсязі відповідач не виконала. За вищевказаний період відповідачем здійснена оплата за використануелектричну енергію у розмірі 2995 грн. 54 коп., а тому загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2014,46 гривень, що в судовому засіданні встановлено письмовими доказами та не було спростовано відповідачем. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 56 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії»\~(далі\~Закон № 2019-VIII) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Згідно з ч. 1\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі\~Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до\~ст. 19 Закону № 1875-IV\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі\~Закон №2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У\~ст. 1 Закону № 1875-IV\~зазначено, що для цілей цього\~закону\~власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Аналогічні норми містить\~ст. 1 Закону № 2189-VIII. Відповідно до п. 22\~ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі\~Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі\~ст. 13 Закону № 1875-IV,\~ст. 5 Закону № 2189-VIII\~позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з електропостачання. Відповідно до ст.\~67,\~68 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до\~ст. 162 ЖК УРСР\~та ч. 3\~ст. 815 ЦК України\~наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно з п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону № 2189-VIII\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з електроенергії на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання з постачання електричної енергії виконав належним чином. Відповідач свій обов`язок по оплаті послуги не виконала належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 2014,46 гривень за період користування з 01.09.2017 по 01.01.2019, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Outcome: approved