Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди. Позов обґрунтовує тим, що 13.12.2020 року о 21:27 год. в чотирьохквартирному одноповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] , квартира в якому належить [PERSON] сталася пожежа. Причиною пожежі згідно Акту про пожежу від 13.12.2020 року, Звіту про причину виникнення пожежі від 13.12.2020 року та Довідки Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 23.12.2020 року є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей [PERSON] . Пожежа перекинулась на квартиру [ADDRESS] що на праві власності належить [PERSON] та завдала пошкоджень квартирі, та як наслідок значної матеріальної та моральної шкоди. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 21.12.2020 року № 15-20 - вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне в будинку для усунення ушкоджень внаслідок пожежі, яка сталася 13.12.2020 року складає в цінах станом на 21.12.2020 року 56216 грн. За проведення експертизи нею витрачено 3 500 грн. Окрім матеріальної шкоди їй було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача [PERSON] , які виразилися в порушенні правил експлуатації печей, оскільки було порушено її спосіб життя вона не може проживати в будинку до цього часу, змушена переселитись до батьків. Завдану моральну шкоду оцінює у 40000 грн. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача на її користь 56216 грн., матеріальної шкоди, 40000 грн. моральної шкоди, витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 3500 грн., судовий збір покласти на відповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.03.2021 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 28.09.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Лінніка М.С. в якому представник просив відмовити задоволенні позову у зав`язку з недоведеністю позовних вимог. 30.11.2021 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.12.2021 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13.12.2002 року між [PERSON] , як « [PERSON] » та [PERSON] , як « [PERSON] » укладено договір дарування 4/25 частин жилого будинку. Згідно вказаного договору, « [PERSON] », діючи добровільно і без примусу, подарувала, а «Обдарована» прийняла в дар 4/25 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності №16845806 від 29.11.2007 року, [PERSON] належить 4/25 частини жилого будинку [ADDRESS] . В подальшому [ADDRESS] . 29.12.2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . 13.12.2020 року комісією у складі провідного інспектора ЧМРВ Управління ДСНС України у Черкаській області Сидоренко В.В., гр.. [PERSON] , [PERSON] було складено акт про пожежу. Згідно вказаного акту, він складений комісією про пожежу, що виникла 13.12.2020 року о 21.00 год. в житловому будинку. Адреса: [ADDRESS] . Власник (орендар) [PERSON] . Місце виникнення пожежі: перекриття. Пожежу виявлено 13.12.2020 року о 21:27 год. населенням. Пожежу ліквідовано 13.12.2020 року о 21:58 год. Пожежою знищено перекриття на площі 1 м2, гіпсокартон 3м2. Пожежою пошкоджена стіна на площі 9м2. Ймовірна причина пожежі: порушення правил пожежної безпеки під час експлуатації пічного опалення. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для настання деліктної відповідальності за статями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язкою та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засадам (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. Відповідно до частини шостої\~статті 55 Кодексу цивільного захисту України\~обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників. Згідно акту про пожежу від 13.12.2020 року, пожежа виникла о 21.00 год. в житловому будинку. Адреса: [ADDRESS] . Власник (орендар) [PERSON] . Місце виникнення пожежі: перекриття. Пожежу виявлено 13.12.2020 року о 21:27 год. населенням. Пожежу ліквідовано 13.12.2020 року о 21:58 год. Пожежою знищено перекриття на площі 1 м2, гіпсокартон 3м2. Пожежою пошкоджена стіна на площі 9м2. Ймовірна причина пожежі: порушення правил пожежної безпеки під час експлуатації пічного опалення. Також, як вбачається з копії звіту від 13.12.2020 року про причини виникнення пожежі 13.12.2020 року за адресою [ADDRESS] провідного інспектора ЧМРВ Управління ДСНС України у Черкаській області Сидоренко В.В. було розглянуто дві версії виникнення пожежі: підпал та порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення. У вказаному звіті інспектор дійшов до висновку що ймовірною причиною пожежі стало порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей. Вказаний висновок зроблено на підставі того, що господарка [PERSON] напередодні пожежі топила грубу за адресою: [ADDRESS] . Через деякий час в гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] яка проживають у спільному будинку виходить дим з під стелі. Дій для гасіння пожежі не принімав самостійно. Прогрів груби не вимагає великого часу. При інтенсивній топці та за умов значного нагріву конструктивних елементів твердо топленого котла можливе накопичення тепла у прилеглих шарах горючих елементів будівлі (перекриття, стіни), що в свою чергу може призвести до самозаймання горючих конструкцій з подальшим розвитком стійкого горіння. Акт про пожежу від 13.12.2020 року та звіт про причини виникнення пожежі від 13.12.2020 року суд не може прийняти як доказ факту виникнення пожежі саме з вини відповідача, оскільки вони визначають саме ймовірну причину пожежі порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення, тому є неналежними доказами щодо цієї обставини. Також акт та звіт від 13.12.2020 року не містять відомості про те, які саме вимоги правил пожежної безпеки ймовірно порушила відповідача під час експлуатації своєї печі. Слід зазначити, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що представник позивача [PERSON] [PERSON] є професійним адвокатом, а тому йому відомі права учасників справи, та строки подачі доказів, встановлені ЦПК України При цьому, під час підготовчого провадження у справі представник позивача не заявляв перед судом клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, основними завданнями якої є встановлення із застосуванням спеціальних знань механізму виникнення пожежі (горіння), процесу її розвитку і способів застосованих при гасінні, визначення явищ, процесів, умов виникнення пожежі, визначення обставин, що передували виникненню пожежі та сприяли її розповсюдженню. В судовому засіданні представник позивача вказував лише на те, що причини пожежі та винність відповідача у її виникненні підтверджується вищезазначеними актом та звітом про причини пожежі від 13.12.2020 року, довідкою УДСНС у Черкаській області №1172/18-08 від 15.12.2020 року, довідкою Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 23.12.2020 року. Разом з тим, вказані довідки підтверджують лише факт пожежі та ймовірну причину пожежі, а тому не можуть бути належними доказами, які підтверджують винність [PERSON] у виникненні пожежі. Що стосується розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). Тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності, несе позивач. На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди представником позивача надано копію висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №15-20 від 24.12.2020 року. Згідно вказаного висновку перелік пошкоджень житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , які виникли внаслідок пожежі від 13.12.2020 року наведені в Дефектному акті, який є додатком №2 до даного висновку. Вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне в будинку по [ADDRESS] для усунення пошкоджень внаслідок пожежі, яка сталася 13.12.2020 року складає в цінах станом на 21.12.2020 року 56216 грн. При цьому суд звертає увагу на те, що представником позивача до в казаного висновку не доданий Дефектний акт в якому зазначені пошкодження житлового будинку, які виникли внаслідок пожежі. Вказаним висновком експерта не встановлено які матеріальні збитки завдані саме [PERSON] внаслідок пожежі 13.12.2020 року, а лише зазначена вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в усьому будинку. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні позивачці на праві власності належить лише 4/25 частини жилого будинку [ADDRESS] і її частка в натурі не виділена. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданої матеріальної шкоди, оскільки розмір такої шкоди та винна відповідача в її завдані не доведено в судовому засіданні. За вказаних обставин суд також приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданої моральної шкоди. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відсутні й підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат. На підставі\~наведеного,\~ст.\~22,\~1166,\~1167\~ЦК України,\~

Outcome: dismissed