Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесках, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних. В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжки, квитанції, тощо). Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п.п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку\~гарячого водопостачання\~в квартирі\~ [ADDRESS] відсутній, тому, згідно з п. 21 вказаних вище правил, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно листа-інформації Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради №2196-01-10 від 11.10.2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] з 17.05.1996 року, [PERSON] , [INFO] з 17.05.1996 року і по теперішній\~час. Також, зазначає, що договір з відповідачами про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак, його відсутність не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі, починаючи з березня 2015 року своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого у них утворилась заборгованість за період з 01.03.2015 року по 01.10.2021 року в загальній сумі 31 701 грн. 06 коп. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховані 3% річних від простроченої суми боргу 5\~067 грн. 41 коп. та інфляційна складова боргу 13\~403 грн. 61 коп. А тому, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внескам за період з 01.03.2015 року по 01.10.2021 року в сумі 31\~701 грн. 06 коп., 3% річних в сумі 5\~067 грн. 41 коп., інфляційну складову боргу в сумі 13\~403 грн. 61 коп., що разом складає 50\~172 грн. 08 коп., а також просить стягнути в рівних частках із відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2\~270\~грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. 17.12.2021 року відповідачкою [PERSON] (яка водночас є і представником [PERSON] , як його опікун), до суду поданий відзив на позовну заяву (надійшов до суду 20.12.2021 року), в якому відповідачка вказує, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки розрахунок заборгованості містить лише масив цифрових даних та не містить інформації ні про опалювальну площу квартири, ані про кількість осіб, які отримують відповідні послуги, ані даних про показника лічильника. Тому вважає, що зазначений документ не є належним розрахунком для мети підтвердження заборгованості, зазначеної у позові. Також зазначає, що всі інші складові позову, а саме суми 3% річних та інфляційних розраховані на підставі листа-розрахунку по о/р№11332360, тому також є необґрунтованими. Крім того, просить врахувати, що позивачем заявлені вимоги за період з березня 2015 року по листопад 2021 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, відповідно, позивач пропустив строк для звернення до суду із таким позовом за період до листопада 2018 року. Тому, просить застосувати вимоги ст. 267 ЦК України та відмовити в цій частині позову. Також просить врахувати, що відповідач [PERSON] являється інвалідом 1-ої групи довічно, а вона є його опікуном, тому вони є такими, що звільнені від сплати судового збору. 17.12.2021 року відповідачкою [PERSON] до суду подана заява про застосування позовної давності (надійшла до суду 20.12.2021 року, а.с. 46). 06.01.2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Погасій С.М. до суду поданий відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подачу відзиву, в задоволенні якого судом було відмовлено. 06.01.2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Погасій С.М. до суду подано заяву про застосування до заявлених позовних вимог строків позовної давності (а.с. 76-77). 16.11.2022 року представником позивача до суду подано заяву (а.с. 148), в якій останній, в зв`язку з частковою оплатою відповідачами боргу, просив залишити позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог по основному боргу за послуги з централізованого опалення на суму 4\~616 грн. 27 коп. та за послуги з гарячого водопостачання на суму 4\~362 грн. 22 коп. Також в даній заяві вказує, що в іншій частині позовні вимоги він підтримує та просить стягнути із відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення 8\~214 грн. 53 коп., за послуги з гарячого водопостачання 22\~722 грн. 57 коп., а також інфляційну складову боргу 13\~403 грн. 61 коп., 3% річних 5\~067 грн. 41 коп. 06.12.2022 року до суду надійшли заперечення відповідачки [PERSON] , яка, як опікун, є і представником [PERSON] , на заяву представника позивача про зміну позовних вимог, в якій остання вказує, що вони не визнають позовні вимоги і в зміненому вигляді, оскільки частина позовних вимог знаходиться поза строками позовної давності, що є підставою для відмови в їх задоволенні, про що вони заявляли в окремих письмових заявах. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав частково та пояснив, що, після пред`явлення даного позову до суду, відповідачами частково було погашено заборгованість, а саме було сплачено за послуги з централізованого опалення 4 616 грн. 27 коп., за послуги з гарячого водопостачання 4\~362 грн. 22 коп., які були зараховані на прострочену заборгованість, тому відповідно і сума заборгованості відповідачів за спірний період зменшилася на суму здійснених ними проплат. Тому, просив стягнути із відповідачів на користь позивача залишок заборгованості за спірний період, а саме з 01.03.2015 року по 01.10.2021 року: за послуги з централізованого опалення 8\~214 грн. 53 коп., за послуги з гарячого водопостачання 22\~722 грн. 57 коп., інфляційну складову боргу 13\~403 грн. 61 коп., 3% річних 5\~067 грн. 41 коп., а всього 41\~193 грн. 59 коп. В судових засіданнях відповідачка [PERSON] , яка водночас є і представником відповідача [PERSON] (як його опікун), представник відповідача [PERSON] адвокат Погасій С.М. заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також просили застосувати вимоги ст. 267 ЦК України наслідки пропуску строку звернення до суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено,\~що житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162\~ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за\~спожиті житлово-комунальні \~послуги щомісяця,\~якщо інший порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Згідно листа-інформації Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради №21961-01-10 від 11.10.2021 року (а.с. 9-10) та листа від 23.12.2021 року (надійшла до суду 05.01.2022 року, а с. 78, 79) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] з 17.05.1996 року і по даний час. Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] являються споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надає ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою. Відповідно, на останніх, як споживачів послуг, які зареєстровані у вищевказаній квартирі (житлі), покладений обов`язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі і послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавались до квартири [ADDRESS] позивачем ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». З листа-розрахунку о/р 11332360 за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за період з 01.03.2015 року по 01.10.2021 року відповідачі мали заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в загальній сумі 31\~702 грн. 06 коп., з яких: заборгованість з централізованого опалення 12\~830 грн. 80 коп., заборгованість з гарячого водопостачання 18\~870 грн. 26 коп. (а.с. 228). Вказана заборгованість нарахована відповідачам за спожиті ними послуги та відповідно до діючих на той час тарифів. Самими ж відповідачами, при незгоді з такими нарахуваннями, не наведено своїх контрозрахунків. Також в судовому засіданні встановлено, що після пред`явлення даного позову до суду, відповідачами в жовтні 2022 року було сплачено за послуги з централізованого опалення 4 616 грн. 27 коп. та за послуги з гарячого водопостачання 4\~362 грн. 22 коп. Вказана обставина (факт оплати послуг на зазначені суми) не заперечувалася відповідачами. В зв`язку з цим фактична заборгованість відповідачів, яка існувала станом на 01.10.2021 року зменшилася на суму зазначених проплат, та, відповідно, на момент розгляду справи складає: за послуги з централізованого опалення 8\~214\~грн.\~53\~коп. (12\~830 грн. 80 коп. /борг станом на 01.10.2021 року/ 4 616 грн. 27 коп. /здійснена проплата/ = 8\~214 грн. 53 коп.); за послуги з гарячого водопостачання 14\~508\~грн.\~04\~коп. (18 870 грн. 26 коп. /борг станом на 01.10.2021 року/ 4\~362 грн. 22 коп. /здійснена проплата/ = 14 508 грн. 04 коп.), а всього 22\~722\~грн.\~57\~коп. Тому, саме вказані суми мали б підлягати до стягнення із відповідачів на користь позивача. Також,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що договір\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг між\~сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів [PERSON] та [PERSON] ) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Разом з тим, суд враховує і наступне. Як вбачається із вищевказаного розрахунку заборгованості (а.с. 5), позивачем нарахована відповідачам заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 01.10.2021 року. При цьому, позивач звернувся до суду з даним позовом 18.11.2021 року. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] заявлялися відповідні письмові клопотання, а також при розгляду і справи по суті заявлялося клопотання і адвокатом Погасій С.М. про застосування до вказаних правовідносин строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено що\~плату за\~надані відповідачам\~послуги з\~централізованого опалення\~вони мали\~здійснювати щомісячно\~за виставленими\~їм позивачем\~рахунками,\~то право\~позивача на\~отримання такої\~плати вважається\~порушеним з\~моменту недотримання\~відповідачами строку\~погашення кожного\~чергового (щомісячного)\~платежу,\~а тому\~й початок\~перебігу позовної\~давності за\~кожний черговий\~платіж по\~оплаті послуг\~з централізованого\~опалення починається\~з моменту\~порушення строку\~його погашення. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачами кожного чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. З даним позовом позивач звернувся до суду 18.11.2021 року. З розрахунку заборгованості по о/р № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ) вбачається, що відповідачами оплата за надані їм послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання вносилася лише періодично. Платежі, які вносилися після 01.07.2019 року (по теплу) та після 01.08.2019 року (по воді), вносилися в більшому розмірі, ніж нарахування, тому вони переривали строки позовної давності. Платежі, які вносилися відповідачами до 01.07.2019 року (по теплу) та до 01.08.2019 року (по воді), були меншими ніж нарахування до оплати, тому вони не переривали строк позовної давності. Таким чином, останні платежі, які переривали строк позовної давності були сплачені відповідачами: по теплу у липні 2019 року на суму 400 грн. при нарахуванні до оплати 0 грн., по воді у серпні 2019 року на суму 600\~грн. при нарахуванні до оплати 595 грн. 36 коп., відповідно з цього часу необхідно і здійснювати відлік позовної давності по кожній із наданих послуг. За таких підстав, з урахуванням строку позовної давності, до стягнення із відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість: за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2016 року (в межах строку позовної давності) по 01.10.2021 року та за послуги із гарячого водопостачання за період з 01.08.2016 року (в межах строку позовної давності) по 01.10.2021 року в загальній сумі 17\~499\~грн.\~46\~коп. (22 722 грн. 57 коп. /загальна заборгованість за період з 01.03.2015 року по 01.10.2021 року із урахуванням вищевказаних проплат/ - 5 223 грн. 11 коп. /заборгованість з 01.03.2015 року по 01.07.2016 року по теплу в поза межами строку давності та по 01.08.2016 року по воді поза межами строку давності/ = 17 499 грн. 46 коп.). Крім того, суд приходить до висновку і про часткове задоволення позовних вимог позивача і в частині стягнення з відповідачів інфляційних та 3% річних, виходячи із наступного. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки суд до основного зобов`язання застосував вимоги ст. 267 ЦК України (наслідки спливу строку позовної давності), відповідно вказані вимоги підлягають до застосування і до нарахування інфляційних та трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому, суд враховує, що інфляційні втрати та 3% річних мали нараховуватися позивачем та сплачуватися відповідачами також щомісячно від простроченої суми, але не сплачувалися оскільки таких вимог до відповідачів не пред`являв сам позивач, і з даним позовом він звернувся до суду 18.11.2021 року, тому, відповідно до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягають інфляційні та три проценти річних за період з 18.11.2018 року по 01.10.2021 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, а саме: 3% річних в загальній сумі 1\~288 грн. 38 коп., інфляційні збитки в загальній сумі 2\~575 грн. 26 коп. Таким чином, з урахуванням викладеного вище та із застосуванням строку позовної давності до основної заборгованості та інфляційних втрат і 3% річних, всього до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість в загальній сумі 21\~363 грн. 10 коп., з яких заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання в межах строку позовної давності в сумі 17 499 грн. 46 коп., 3% річних 1 288 грн. 38 коп., інфляційні збитки - 2\~575 грн. 26 коп. Щодо стягнення із відповідачів на користь позивача судових витрат, а саме судового збору в розмірі 2 270 грн., то суд зазначає наступне. В силу ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2 270 грн., що стверджується платіжним дорученням № 439 від 12.11.2021 року. При цьому, позовні вимоги пред`явлені позивачем на суму 50\~172 грн. 08 коп. Даний позов задоволений частково, а саме на загальну суму 21\~363 грн. 10 коп. Крім того, частина позовних вимог не була задоволена в зв`язку з частковим погашенням відповідачами боргу на суму 8\~978 грн. 49 коп. після пред`явлення даного позову до суду, тому до стягнення із відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 372 грн. 78 коп., тобто по 686 грн. 39 коп. з кожного. Разом з тим, суд враховує, що відповідач [PERSON] являється інвалідом першої групи та, в силу Закону України «Про судовий збір», є таким, що звільнений від сплати судового збору, тому суд не стягує з нього такого судового збору на користь позивача. Підстав для звільнення відповідачки [PERSON] від сплати судового збору в частині вимог пред`явлених до неї самої немає, оскільки ці вимоги пред`явлені позивачем до неї, як до окремого відповідача, а не до представника недієздатної особи з інвалідністю. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial