Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01.05.2015 по 01.02.2021 в сумі 33192,22 грн, яка складається із: основного боргу у розмірі 26562,22 грн, інфляційних втрат у розмірі 4865,88 грн, 3% річних у розмірі 1 764,12 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та віднесено до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01.05.2015року, зі структурними підрозділами, житлово-експлуатаційними дільницями (ЖЕД), як балансоутримувач приступило до утримання й обслуговування переданого підприємству житлового фонду та безпосереднього виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до вимог нормативів, норм стандартів, порядків і правил згідно із чинним законодавством України по будинкам комунальної власності, які входять до житлового фонду переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, обчислюючи обсяги наданих підприємством та отриманих споживачами житлово-комунальних послуг (послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до кількісних показників, одиницею виміру для обчислення яких є 1 (один) квадратний метр загальної площі квартир будинку. Відповідно до Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», підприємство створене з метою виконання робіт та надання послуг по утриманню та обслуговуванню житлових та нежитлових будинків, прибудинкових територій територіальної громади міста Києва й інших форм власності. Основними напрямками діяльності підприємства є утримання та експлуатація житлового і нежитлового фонду, технічне обслуговування будівель, споруд, окремих будівельних конструкцій та інженерного обладнання будинків, санітарне обслуговуванню приміщень будинків та прибудинкових територій, забезпечення необхідного рівня та якості надання послуг населенню, збирання квартирної плати (плати за утримання житла), плати за комунальні послуги, плати за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, частини у спільних витратах по утриманню будинку з власників нежитлових приміщень та інших платежів тощо. Позивач надавав у період з 01.05.2015 по 01.02.2021 послуги по будинку [ADDRESS] , який ввійшов до державною житлового фонду, віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та обліковується на балансі позивача, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок. Квартира [ADDRESS] , є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання всіх комунальних послуг. Щомісяця позивач виконував по будинку, в якому розташована квартира відповідача, комплекс послуг. Відповідач отримує від позивача (виконавця) послуги, являється споживачем і знаходиться у фактичних договірних відносинах із позивачем. [PERSON] не піклується про спільне з іншими співвласниками будинку майно, не уклала з виконавцем договір, не сплачує виставлені рахунки за спожиті послуги та допускає створення заборгованості по сплаті послуг. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2015 по 01.02.2021, що становить 26562,22 грн основного боргу. В зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, відповідачу нараховано інфляцію у розмірі 4865,88 грн та 3% річних у розмірі 1 764,12 грн. На ім`я відповідача було направлено претензію від 11.02.2021 про необхідність оплати заборгованості, але відповідач борг не сплатила. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 14.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позову заперечила пославшись на таке. У вересні 2007 року, на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2007 відповідач стала власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 19 вересня 2007 року між відповідачем та КП «ЖЕО №109» укладено Договір №336 «Про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території та забезпечення надання комунальних послуг». Зазначена квартира перебувала у власності відповідача до 02.05.2018 року, в подальшому право власності на квартиру було перереєстровано на АТ «Альфа-Банк». 06.06.2018 року за заявою нового власника відповідач була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а поновлена реєстрація відповідача була за цією адресою лише 18.05.2020. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не дає можливості перевірити правильність нарахувань, з нього не видно яким саме чином відбувалися нарахування зазначених до сплати сум, за яким тарифом і якою формулою вони здійснювалися, розрахунок не може підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, тому відповідач вважає його не вірним та не доведеним. Також відповідач у відзиві посилається на те, що застосування тарифів, встановлених розпорядженням №668 не можна вважати обґрунтованими оскільки воно прийнято поза межами повноважень Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та у спосіб, не передбачений чинним законодавством України, всупереч принципам ціноутворення у сфері цін/тарифів на житлово-комунальні послуги. Відповідач не отримувала жодних листів від позивача, а тому не мала змоги виконати вимоги позивача про сплату заборгованості або обґрунтувати свою відмову від виконання. До вимог позивача застосовуються наслідки спливу позовної давності не тільки до основної суми вимоги, а й до похідних штрафів, пень тощо. На підставі зазначеного відповідач у відзиві просить: застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача за період з 2015 року по 30.06.2018; застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за період з 2015 року по липень 2018 року; у задоволенні позову відмовити повністю. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2022 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2022 справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та віднесено до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 01.05.2015року, зі структурними підрозділами, житлово-експлуатаційними дільницями (ЖЕД), як балансоутримувач приступило до утримання й обслуговування переданого підприємству житлового фонду та безпосереднього виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до вимог нормативів, норм стандартів, порядків і правил згідно із чинним законодавством України по будинкам комунальної власності, які входять до житлового фонду переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, обчислюючи обсяги наданих підприємством та отриманих споживачами житлово-комунальних послуг (послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до кількісних показників, одиницею виміру для обчислення яких є 1 (один) квадратний метр загальної площі квартир будинку. Вбачається, що позивач надавав у період з 01.05.2015 по 01.02.2021 послуги по будинку [ADDRESS] , який ввійшов до державною житлового фонду, віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та обліковується на балансі позивача, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач у позові посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок, відповідач отримує від позивача (виконавця) послуги, являється споживачем і знаходиться у фактичних договірних відносинах із позивачем. Відповідач не сплачує виставлені рахунки за спожиті послуги в зв`язку з чим за період з 01.05.2015 по 01.02.2021 утворилась заборгованість у загальному розмірі 33192,22 грн, яка складається із: заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 26562,22 грн., інфляційних втрат у розмірі 4865,88 грн, 3% річних у розмірі 1 764,12 грн. Судом встановлено, що 04.09.2007 за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . 02.05.2018 право власності на зазначену квартиру було набуло AT «Альфа-банк», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 272798193 від 01.09.2021 (а.с. 139). Вбачається, що 06.06.2018 за заявою представника «Укрсоцбанку» [PERSON] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а поновлена її реєстрація була за цією адресою лише 18.05.2020, що підтверджується листом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 20.05.2020 (а.с. 142). Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якого відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Згідно п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Позивач звернувся до суду із цим позовом 21.07.2021. Наданий позивачем розрахунок заборгованості починається з 01.05.2015. Таким чином, до всіх вимог по платежам по яких строк оплати настав до 21 липня 2018 року застосовується строк позовної давності, а саме до всіх вимог за період з 01.05.2015 по 30.06.2018 (оскільки строк сплати за червень 2018 року не пізніше 20.07.2018 року, строк сплати за травень 2018 року не пізніше 20.06.2018 року і т.д.). Отже до вимог позивача в цій частині застосовуються наслідки спливу позовної давності, як до основної суми вимоги, так і до похідних - інфляції та 3% річних. Враховуючи зазначене, у відповідності до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Що стосується заборгованості за період за яким позовна давність не була пропущена слід зазначити таке. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач [PERSON] втратила право власності на житло 02.05.2018, в період з червня 2018 року до 18.05.2020 відповідач не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, щопозивачем не доведено обставин на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позовом, а саме те, що відповідач є власником житлового приміщення, отримувала від позивача послуги, являлась споживачем, знаходилась у фактичних договірних відносинах із позивачем в період з 30.06.2018 по 01.02.2021. Натомість відповідач, на основі поданих документів довела, що з 02.05.2018 вона втратила право власності на житло за адресою: [ADDRESS] ; в період з червня 2018 року до 18.05.2020 не була зареєстрована за вказаною адресою. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача щодо наявності у відповідача [PERSON] обов`язку щодо сплати заборгованості за період за яким позовна давність не була пропущена. Отже вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed