Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

27 жовтня 2022 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), третя особа: Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (надалі також - третя особа, Новосанжарський відділ ДРАЦС), за змістом якої він просив виключити відомості про нього - [PERSON] , [INFO] , як батька з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 10 від 13 лютого 2019 року, складеного Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 22-23). Своєю ухвалою від 29 листопада 2022 року суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 34). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначав, що з червня 2018 року зі [PERSON] вони перебували у фактично-шлюбних відносинах та проживали разом за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] від 15 листопада 2019 року до актового запису про народження дитини були внесені зміни про батька дитини, а саме: в частині зазначення його прізвища як « [PERSON] » та дати його народження - [INFO] , внаслідок чого було видане повторно свідоцтво серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , в якому зазначені наступні відомості про батьків: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Однак, у серпні 2022 року відповідачка повідомила позивачу, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] . Вважаючи, що його права порушені, [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом про виключення відомостей про нього як про батька з актового запису про народження [PERSON] . Позивач в судове засідання, призначене на 07 грудня 2022 року, не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 35). 29 листопада 2022 року [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій також просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 39). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 36). Від відповідачки 29 листопада 2022 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій [PERSON] зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вказала, що підтверджує той факт, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] (а.с. 38). Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не забезпечив явку свого уповноваженого представника в судове засідання, хоча про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлялась належним чином (а.с. 40), про причини неявки свого уповноваженого представника третя особа не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала. Частиною 1 статті 223 ЦПК України, передбачено неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до наданого повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00037259595 від 21 жовтня 2022 року (а.с. 30-31), 13 лютого 2019 року в реєстр внесені відомості про народження [PERSON] , [INFO] , номер актового запису 10, мати - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до статті 135 СК України за вказівкою матері за відсутності спільної заяви батьків, як [PERSON] . В подальшому до відомостей вказаного актового запису про народження були внесені відомості про визнання батьківства від 15 листопада 2019 року, зокрема, на підставі заяви про визнання батьківства змінено прізвище дитини на « [PERSON] », відомості про батька також змінені в частині його прізвища « [PERSON] », вказана його дата народження: [INFO] , внесені відомості про його місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 31). З огляду на внесені зміни 15 листопада 2019 року видано повторне свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис про народження № 10, де батьком зазначений - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 13). Оскільки в подальшому [PERSON] повідомила [PERSON] , що він не є біологічним батьком дитини - [PERSON] , останній відповідно до приписів статті 136 СК України звернувся до суду, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. Надаючи оцінку позовним вимогам [PERSON] , суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також - ЦПК України), завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради СРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 7 Конвенції, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини 1 статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з частиною 2 статті 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Частинами 3 та 6 статті 136 СК України передбачено, що оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Згідно з пунктом 11 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, судам слід ураховувати, що відповідно до статті 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), -шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка,котра народила дитину в шлюб (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловікаяк батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (стаття 121 СК України). Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з підпунктом 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Підпунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (стаття 134 СК України). Висновки щодо правозастосування Надаючи оцінку викладеним обставинам з урахуванням зазначених норм законодавства, суд виходить з наступного. Позивач звернувся до суду із позовною заявою про виключення з актового запису про народження № 10 від 13 лютого 2019 року відомостей про нього як про батька [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Полтава, Полтавська область, Україна. Відповідна вимога обгрунтована тим, що матір дитини - відповідачка [PERSON] - повідомила йому, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Спростувала факт батьківства позивача щодо [PERSON] також і сама відповідачка, мати дитини, повідомивши це в підготовчому судовому засіданні та подавши до суду письмову заяву, в якій вона визнала позовні вимоги в повному обсязі та підтвердила те, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною 2 статті 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з частиною 4 статті 206 УЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тобто є передбачені статтею 136 України підстави для виключення відомостей про [PERSON] як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, визнання позову відповідачкою необхідно прийняти. Отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та виключення із актового запису про народження [PERSON] даних про [PERSON] , як батька дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved