Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про поділ майна подружжя шляхом виділення їй в натурі Ѕ частки із незавершеного будівництвом об`єкту нерухомості житлового будинку по [ADDRESS] та Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] , та визнання за нею права власності на Ѕ частку незавершеного будівництвом об`єкту нерухомості житлового будинку по [ADDRESS] та Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначено, що 04 жовтня 2007 року між сторонами укладено шлюб. За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти у 2016 році розпочато будівництво житлового будинку загальною проектною площею 202,74 кв.м., ступінь готовності якого на даний час становить 85%, який складається з підвалу, першого поверху та мансарди. Вказаний житловий будинок знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,07 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка належить на праві приватної власності відповідачу. Усі будівельні матеріли, призначені для будівництва спірного житлового будинку та вартість будівельних робіт оплачувались сторонами за спільні сімейні кошти. Відповідач відмовляється в позасудовому порядку оформити поділ спільного майна подружжя. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 04 листопада 2020 року о 16 годині 10 хвилин. За клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Фільварочної О.Б. підготовче судове засідання, призначене на 04 листопада 2020 року на 16 год. 10 хв., відкладене на 14 грудня 2020 року на 15 год. За заявою позивача ухвалою судді від 06 листопада 2020 року вжито заходів забезпечення позову у справі, накладено арешт на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,07 га, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться у с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області та належить на праві особистої власності [PERSON] 05 листопада 2020 року позивач [PERSON] подала клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз. 06 листопада 2020 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Фільварочної О.Б. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що спірна земельна ділянка із кадастровим номером 6125281700:02:001:4863, площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) набута відповідачем за час шлюбу внаслідок її безоплатної приватизації. Тому відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України земельна ділянка є його особистою приватною власністю. На зазначеній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташований спірний об`єкт незавершеного будівництва, загальною проектною площею 202,74 кв.м., який в силу ч. 2 ст. 331 ЦК України до моменту державної реєстрації не є новоствореним нерухомим майном та не набуває юридичного статусу житлового будинку, а є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати за цими особами право на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Однак, доказів наявності технічної можливості завершення будівництва, а також визначення окремих частин, що підлягають виділу, з дотриманням будівельних норм і правил, матеріали справи не містять. Крім цього, вартість належної відповідачу на праві особистої власності земельної ділянки як вкладу в об`єкт спільної власності - незавершене будівництво по [ADDRESS] , підлягає урахуванню при визначенні права кожної із сторін на нього та є підставою для відступу від принципу рівності часток, тобто частка [PERSON] не може не перевищувати 1/3. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. 06 листопада 2020 року відповідач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , подав зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя, згідно з яким просив стягнути з [PERSON] в його користь 167\~400 грн. грошової компенсації за Ѕ частину транспортного засобу марки «Honda CR-V 2.4i-VTEC (RE7) 2.4 CVT ADW Executive CVT», державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , 2008 року виписку, припинивши право спільної власності на нього. В обгрунтування зустрічного позову зазначено, що 04 жовтня 2007 року між сторонами укладено шлюб. За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти придбаний автомобіль марки «Honda CR-V», державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року виписку, чорного кольору, тип пального «S», об`єм двигуна 2354, номер шасі [NUMBER] . Державна реєстрація вказаного транспортного засобу проведена за [PERSON] та він перебуває у її володінні. Оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю, перебуває у фактичному володінні та користуванні [PERSON] , [PERSON] просить стягнути грошову компенсацію вартості Ѕ частини спірного автомобіля. Посилаючись на наведене, просив задовольнити зустрічний позов. 02 грудня 2020 року від представника позивача [PERSON] адвоката Будза Т.В. надійшла відповідь на відзив. У відповіді зазначено, що висловлені відповідачем заперечення не є істотними підставами для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки, по-перше, відповідно до положень ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Таким чином, законодавством не передбачено можливості відступу від рівності часток в майні подружжя, інакше як за домовленістю між сторонами. По-друге, згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року №7 з наступними змінами та доповненнями, за позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд вправі провести поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Згідно з висновком оцінювача, долученого до матеріалів справи, ступінь готовності незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] становить 85%, в будинку збудовано два окремі входи, що технічно дозволяє виділити сторонам окремі частини спірного будинку. По-третє, 04 листопада 2020 року [PERSON] подано клопотання про призначення будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз у даній цивільній справі №607/14469/20, на розгляд якої поставлено питання про можливі варіанти виділу 1/2 частини незавершеного будівництвом спірного будинковолодіння та 1/2 частини земельної ділянки із кадастровим номером 61025281700:02:001:4863, на якій зведено незавершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, та які знаходяться по [ADDRESS] . По-четверте, відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди відповідно до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. За заявою відповідача ухвалою суду від 11 грудня 2020 року вжито заходів забезпечення позову у справі та накладено арешт на транспортний засіб «Honda CR-V 2.4i-VTEC (RE7) 2.4 CVT ADW Executive CVT», державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , 2008 року виписку, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] . Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 14 грудня 2020 року, зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження із первісним позовом. 14 грудня 2022 року Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав до суду постанову про закінчення виконавчого провадження від 26 листопада 2020 року, за наслідками виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2020 року, у справі №607/14469/20. 30 грудня 2020 року від представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Будза Т.В. надійшов відзив на зустрічний позов. У відзиві на зустрічний позов зазначено, що заявлена [PERSON] сума грошової компенсації є завищеною, оскільки за даними веб-сайтів із продажу автомобілів та згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності, максимальна ринкова вартість Ѕ частини спірного транспортного засобу становить 152\~489 грн. Також зазначає, що вказаний автомобіль, хоч і був придбаний під час спільного подружнього життя, однак кошти на його купівлю [PERSON] надали її батьки, які тривалий час перебувають на роботі за кордоном, відтак фактично він був подарунком батьків своїй дочці, і вона використовує його в інтересах сім`ї та дітей. Окрім цього, спірний автомобіль потребує постійних витрат, в тому числі на ремонт та обслуговування, що безпосередньо вливає на загальну вартість транспортного засобу. Також зазначив, що лише за грудень 2020 року витрати на сервісне обслуговування вказаного автомобіля склали 25\~149,32 грн. Відтак, відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.10.2020р. (№607/13636/20) встановлено, що на утриманні у [PERSON] знаходяться двоє малолітніх дітей. Розмір присуджених аліментів за цим рішенням, які стягнуто з [PERSON] на їх утримання (2000 грн. на кожну дитину), є недостатнім для забезпечення повноцінного утримання та всебічного розвитку їх дітей. З огляду на вказане позивач вважає, що суму грошової компенсації за Ѕ частину вартості спірного транспортного засобу необхідно зменшити до 100\~000 грн. Посилаючись на наведене, просить зустрічний позов задовольнити частково. Від представника відповідача-позивача [PERSON] адвоката Фільварочної О.Б. 11 січня 2021 року надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, у якій зазначено, що твердження [PERSON] про те, що придбання спірного транспортного засобу за рахунок коштів її батьків не відповідає дійсності, як і те, що вказане майно перебуває у фактичному користуванні [PERSON] . Спірний транспортний засіб було придбано за рахунок спільних коштів, одержаних від продажу іншого автомобіля Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., із тим же номером, набутого у шлюбі. Вважає, що достатніх і достовірних доказів, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності майна подружжя, набутого за час шлюбу, та рівності часток дружини та чоловіка, встановленої ст. ст. 60, 70 СК України, [PERSON] до відзиву на зустрічний позов не долучено. За клопотанням представника позивача-відповідача [PERSON] підготовче судове засідання, призначене 27 січня 2021 року, відкладено до 24 лютого 2021 року 01 лютого 2021 року представник позивача-відповідача [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у яких зазначив, що суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України. Вважає, що при визначенні судом розміру аліментів [PERSON] , маючи об`єкти рухомого та нерухомого майна, загальною вартістю 1\~798\~144 грн., неправдиво та свідомо приховав від суду обставини його роботи. Відтак, реальні витрати на дітей не можуть покриватися вказаною ним мінімальною заробітною платою. Зазначає, що доданий [PERSON] висновок №456/20 від 30.10.2020р. судового автотоварозначого дослідження вартості спірного автомобіля та додана позивачем довідка про вартість вказаного транспортного засобу від 29.12.2020р. №4 базуються на порівнянні середньоринкових цін подібних автомобілів і носять рекомендаційний характер, оскільки проведені без безпосереднього огляду вказаного спірного транспортного засобу. Позивач не заперечує проти проведення автотоварознавчої ексертизи вказаного транспортного засобу після його огляду експертом для встановлення дійсної реальної вартості зазначеного об`єкта рухомого майна. Також вважає, що посилання адвоката Фільварочної О.Б. на те, що оцінювач [PERSON] не був включений до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України є надуманими, що спростовується витягом з вказаного офіційного веб-сайту, що долучається до заперечень. На підставі наведеного просив зустрічний позов задовольнити частково. Представник відповідача - позивача [PERSON] [PERSON] 10 лютого 2021 року подала клопотання про включення запитань на вирішення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз, про проведення яких просила позивач [PERSON] згідно з її клопотанням від 05 листопада 2020 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2021 року у зазначеній цивільній справі призначено судову будівельну-технічну та земельно-технічну експертизи і судову автотоварознавчу експертизу, проведення яких доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі на час проведення експертиз зупинено. 08 квітня 2021 року на адресу суду від Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертиз. З цих підстав ухвалою суду від 13 квітня 2021 року відновлено провадження у цивільній справі та призначено розгляд клопотання експерта в підготовчому судовому засіданні 21 квітня 2021 року. Підготовче судове засідання, з різних причин, з метою здобуття матеріалів, необхідних експерту, неодноразово відкладалось. 29 червня 2021 року до суду надійшов проект (витяг) землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам села Великі Гаї загальною площею 4,0770 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Великі Гаї на території Великогаївської сільської ради (в межах населеного пункту) Тернопільського району Тернопільської області, виконаний фізичною особою-підприємцем [PERSON] 15 липня 2021 року на адресу суду від Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №392/21-22 від 02 липня 2021 року, за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, а також акт здачі-приймання висновку експерта №547/21-22. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2021 року задоволено вищевказане клопотання експерта та з метою проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у справі надано в розпорядження експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проект (витяг) землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам села Великі Гаї загальною площею 4,0770 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Великі Гаї на території Великогаївської сільської ради (в межах населеного пункту) Тернопільського району Тернопільської області та поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером 6125281700020014863. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. 02 травня 2022 року на адресу суду від Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №390/21-22 від 01 лютого 2022 року, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також акт здачі-приймання висновку експерта та матеріали вказаної цивільної справи. Також 02 червня 2022 року на адресу суду від Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про залишення без виконання земельно-технічної експертизи. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання 05 липня 2022 року об 11 годині 30 хвилин. 05 липня 2022 року представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Будз Т.В. подав заяву про залишення позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя в частині поділу (виділу) Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] , без розгляду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2022 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя у частині вимог про виділення [PERSON] в натурі Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] , залишено без розгляду. Підготовче судове засідання відкладено на 02 серпня 2022 року на 14 годину 30 хвилин. Підготовче судове засідання, призначене на 02 серпня 2022 року, за письмовим клопотанням представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Будза Т.В., відкладено на 21 вересня 2022 року на 12 год. 20 вересня 2022 року позивач-відповідач [PERSON] подала заяву про зміну предмету позову, у якій просила в порядку поділу спільного майна подружжя: 1) визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] ; залишити в особистій приватній власності [PERSON] Ѕ ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,07 гра, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на окреме незавершене будівництво будинковолодіння, ступінь готовності якого складає 60%, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 105,97 кв.м., і складається з: підвалу І-3, площею 14,5 кв.м., тамбуру 1-1, площею 5,09 кв.м., коридору 1-2б, площею 8,4 кв.м., санвузла І-3, площею 3,93 кв.м., жилої кімнати 1-4, площею 8,17 кв.м., жилої кімнати 1-5, площею 27,67 кв.м., кухні 1-6, площею 15,23 кв.м., гаража 1-7, площею 20,86 кв.м., тераси 1-8, площею 2,12 кв.м., та реально виділити [PERSON] у власність окремий вищевказаний незавершений будівництвом об`єкт нерухомості окреме незавершене будівництвом будинковолодіння, ступінь готовності якого складає 60%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 105,97 кв.м., і складається з: підвалу І-3, площею 14,5 кв.м., тамбура 1-1, площею 5,09 кв.м., коридору 1-2б, площею 8,4 кв.м., санвузла І-3, площею 3,93 кв.м., жилої кімнати 1-4, площею 8,17 кв.м., жилої кімнати 1-5, площею 27,67 кв.м., кухні 1-6, площею 15,23 кв.м., гаража 1-7, площею 20,86 кв.м., тераси 1-8, площею 2,12 кв.м.; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на окреме незавершене будівництво будинковолодіння, ступінь готовності якого складає 60%, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 123,55 кв.м., і складається з: підвалу І-1, площею 15,2 кв.м., підвалу І-2, площею 15,6 кв.м., підвалу І-4, площею 5,5 кв.м., коридору 1-2а, площею 6,89 кв.м., коридору 2-1, площею 9,16 кв.м., жилої кімнати 2-2, площею 15,7 кв.м., жилої кімнати 2-3, площею 28,5 кв.м., жилої кімнати 2-4, площею 15,23 кв.м., санвузла 2-5, площею 5,48 кв.м., гардеробу 2-6, площею 5,57 кв.м., балкона 2-7, площею 0,72 кв.м., та реально виділити [PERSON] у власність окремий вищевказаний незавершений будівництвом об`єкт нерухомості окреме незавершене будівництвом будинковолодіння, ступінь готовності якого складає 60%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 123,55 кв.м., і складається з: підвалу І-1, площею 15,2 кв.м., підвалу І-2, площею 15,6 кв.м., підвалу І-4, площею 5,5 кв.м., коридору 1-2а, площею 6,89 кв.м., коридору 2-1, площею 9,16 кв.м., жилої кімнати 2-2, площею 15,7 кв.м., жилої кімнати 2-3, площею 28,5 кв.м., жилої кімнати 2-4, площею 15,23 кв.м., санвузла 2-5, площею 5,48 кв.м., гардеробу 2-6, площею 5,57 кв.м., балкона 2-7, площею 0,72 кв.м.; 3) стягнути з [PERSON] у користь [PERSON] 28\~673 в рахунок грошової компенсації різниці у частках в незавершеному будівництвом будинковолодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 4) покласти на [PERSON] зобов`язання з проведення ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з влаштування окремих входів, вартістю 15\~258 грн, а саме: в приміщенні 1-2 на першому поверсі влаштувати стіну, розділивши приміщення на окремі приміщення 1-2а, 1-2б; між приміщеннями І-1 та І-3 в підвалі замурувати проріз; для входу в приміщення І-3 в зовнішній стіні влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок. В обґрунтування заяви зазначено, що ступінь готовності незавершеного будівництвом зазначеного житлового будинку становить 60%, в будинку є збудовані два окремі входи, що технічно дозволяє виділити сторонам дві окремі частини спірного будинку. Як убачається з висновку експерта №390/21-22 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №607/14469/20 від 01 лютого 2022 року, експертом запропонований варіант поділу незавершеного будівництвом будинковолодіння по [ADDRESS] , ступінь готовності якого на час проведення експертизи становить 60% визначений у висновку. Для поділу необхідно провести ремонтно-будівельні роботи по переобладнанню житлового будинку з влаштуванням окремих входів, вартістю 15\~258 грн. Посилаючись на те, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей і розмір присуджених аліментів на кожну дитину є меншим від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також вона користується автомобілем, просила виділити їй частку, яка включає гараж. Зазначила, що витрати по переобладнанню готова здійснити за власний рахунок. З цих підстав, посилаючись на правову позицію ВСУ, викладену в постанові від 16 листопада 2016 року (справа №6-1443цс16), та правову позицію ВС, викладену в постанові від 19 травня 2021 року (справа №501/2148/17), а також те, що відповідач відмовляється в позасудовому порядку оформити поділ спільного майна подружжя, просила задовольнити позов з урахуванням заяви про зміну предмета позову. Ухвалою суду, постановленою в підговточому судовому засіданні 21 вересня 2022 року, заяву про зміну предмету позову прийнято судом та надано строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 20 жовтня 2022 року на 15 год. 10 жовтня 2022 року від представника відповідача-позивача [PERSON] адвоката Фільварочної О.Б. до суду надійшов відзив на заяву про зміну предмета позову. У відзиві зазначено, що [PERSON] не вважає спірний об`єкт незавершеного будівництва зазначеного житлового будинку своєю особистою власністю. Водночас, заперечення [PERSON] стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 6125281700:02:001:4863, площею 0,07 га, оскільки вона хоч і набута ним за час шлюбу, однак унаслідок її безоплатної приватизації тому, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, є його особистою приватною власністю. Висновком експерта, за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи №390/21-22 від 01 лютого 2022 року, встановлено вартість цієї земельної ділянки 245\~245 грн. Відтак, вартість Ѕ частки, яку просить визнати позивач та позбавити права власності відповідача, становить 122\~622 грн. Зазначена земельна ділянка використана як вклад в об`єкт спільної власності незавершене будівництво по [ADDRESS] , відтак має бути врахована при визначені права кожної зі сторін на зазначений будинок та є підставою для відступу від принципу рівності часток в користь відповідача. При цьому позовні вимоги позивача призведуть до позбавлення [PERSON] права власності на Ѕ частину земельної ділянки та додаткового стягнення з нього коштів в сумі 43\~931 грн, що включає грошову компенсацію різниці у частках та вартість ремонтно-будівельних робіт із влаштування окремих входів, які позивачем не понесені. Наведене суперечить принципу розумності та справедливості, та ставить відповідача-позивача у більш невигідне становище. Доводи позивача щодо запропонованого нею поділу базуються лише на розмірі аліментів, визначених судом, та перебування у її користуванні автомобіля, який є також спільною власністю подружжя та об`єктом поділу. При цьому, недостатність розміру аліментів є припущенням позивача, як і відсутність у подальшому на праві власності чи у користуванні автомобіля. Іншого житла [PERSON] не має та бажає проживати у спірному будинку після завершення його будівництва. З цих підстав, просив врахувати його вклад у спільне майно у формі земельної ділянки вартістю 245\~245 грн та залишити у власності [PERSON] приміщення, розташовані на 1 поверсі: підвал 1-3, площею 14,5 кв.м., тамбур 1-1, площею 5,09 кв.м., коридор 1-2б, площею 8,4 кв.м., санвузол 1-3, площею 3,93 кв.м., жилу кімнату 1-4, площею 8,17 кв.м., жилу кімнату 1-5, площею 27,67 кв.м., кухню 1-6, площею 15,23 кв.м., гараж 1-7, площею 20,86 кв.м., терасу 1-8, площею 2,12 кв.м., септик Ѕ. Стягнути з [PERSON] 28\~673 грн компенсації різниці часток у незавершеному будівництвом будинку по [ADDRESS] . Виконання робіт з влаштування окремих входів за вказаною адресою, а саме: в приміщенні 1-2 на першому поверсі влаштувати стіну, розділивши приміщення на окремі приміщення 1-2а, 1-2б; між приміщеннями 1-1 та 1-3 у підвалі змурувати проріз; для входу в приміщення 1-3 в зовнішній стіні змурувати дверний проріз та встановити дверний блок, покласти на відповідача. 20 жовтня 2022 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 листопада 2022 року на 12 год. 20 хв. У судовому засіданні 23 листопада 2022 року розпочато судовий розгляд, заслухано вступне слово представників сторін, досліджено докази, після чого оголошено перерву перед судовими дебатами до 22 грудня 2022 року до 14 год. 00 хв. 25 листопада 2022 року представник позивача-відповідача [PERSON] адвокат Будз Т.В. подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги, викладені у заяві про зміну предмета позову, підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Водночас, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] просив задоволити в частині вимог, що стосуються стягнення з [PERSON] Ѕ частини вартості автомобіля, яка була визначена судовою автотоварознавчою експертизою. 22 грудня 2022 року від представника відповідача-позивача [PERSON] адвоката Фільварочної О.Б. до суду надійшло клопотання про завершення розгляду справи у її та [PERSON] відсутності. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи слід завершити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони [PERSON] та [PERSON] з 04 жовтня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2020 року (справа №607/9448/20), яке набрало законної сили. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2020 року (справа №607/13636/20) стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи стягувати з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи стягувати з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Цим рішенням встановлено, що діти перебувають на утриманні [PERSON] . Як убачається зі звіту про оцінку майна від 2020 року та висновку, виданого ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ», про вартість майна незавершеного будівництвом житловий будинок (проектна площа 202,74 м2, ступінь готовності 85%), з земельною ділянкою (загальна площа 0,0700 га, кадастровий номер 6125281700:02:001:4863), яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , вартість об`єкта оцінки становить 1\~548\~829 грн без ПДВ у тому числі експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 249\~315 грн без ПДВ. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] за [PERSON] 01.06.2019 зареєстровано на праві власності автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», р.н. [NUMBER] , 2008 року випуску. З висновку №456/20 судового автотоварознавчого дослідження від 30 жовтня 2020 року автомобіля марки Honda, моделі 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] , встановлено, що середня ціна КТЗ «Honda CR-V 2.4i-VTEC (RE7) 2.4 CVT ADW Executive CVT, номер кузова [NUMBER] , 2008 року випуску», станом на момент проведення дослідження, виходячи з наявних вихідних даних, приймається рівною: «Сср» =334\~800 грн. У довідці від 29 грудня 2020 року, виданій СОД ФОП [PERSON] , зазначено, що проведеним дослідженням для продажу КТЗ ресурсів мережі Інтернет було встановлено, що середня ринкова вартість загального легкового універсалу B HONDA CR-V 2008 року випуску з об`ємом двигуна 2.4 станом на 29 грудня 2020 року складає 10\~750 дол. США, або 304\~978 гривень за курсом НБУ. З акту виконаних робіт №К000010254 від 22 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] (замовник) оплатила Авто Центр Тернопіль (виконавець) грошові кошти у сумі 19\~803,32 грн, за виконані роботи у автомобілі модель «HONDA CR-V», номер кузова [NUMBER] , рік випуску 2008, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з висновком експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 02 липня 2021 року № 392/21-22, встановлено, що дійсна ринкова вартість автомобіля марки, моделі Honda CR-V 2.4i-VTEC (RE7), ідентифікаційний номер [NUMBER] , на момент проведення експертизи становить 299\~230,81 грн. Середня ринкова ціна вказаного автомобіля, на день проведення експертизи становить 304\~096,35 гривень. Відповідно до висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 01 лютого 2022 року № 390/21-22: 1) визначено варіант поділу в натурі незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] , відповідно до ідеальних часток співвласників. По варіанту поділу незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] , між співвласниками, відповідно до часток сторін у співвідношенні Ѕ до Ѕ: - для першого співвласника частка у незавершеному будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] становить 54/100 долей площі і 52/100 долей по вартості, що на 28\~673 гривень більше від ідеальної частки; - для другого співвласника частка у незавершеному будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] становить 46/100 долей по площі і 48/100 долей по вартості, що на 28\~673 гривень менше від ідеальної частки. Вартість Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку першого співвласника становить 758\~093 грн. Вартість частини Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку другого співвласника становить 700 747 грн; 2) для завершення будівництва житлового будинку по [ADDRESS] необхідно виготовити проектно-кошторисну документацію в ліцензованій проектній організації. В завдання судової будівельно-технічної експертизи не входить розроблення проектно-кошторисної документації по завершенню будівництва житлового будинку. Варіант поділу незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] з влаштуванням окремих входів передбачає виконання наступних ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню житлового будинку з влаштуванням окремих входів: - в приміщенні 1-2 на першому поверсі влаштувати стіну розділивши приміщення на окремі приміщення 1-2а, 1-2б; - між приміщеннями І-1 та І-3 в підвалі замурувати проріз; - для входу в приміщення І-3 в зовнішній стіні влаштувати дверний проріз та становити дверний блок. Вартість ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню житлового будинку з влаштуванням окремих входів згідно з розрахунком (додаток №3) становить 15\~258 грн; 3) ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] на день дослідження становить 60%; 4) вартість будівельних робіт з вартістю будівельних матеріалів, які були використані на будівництві житлового будинку по [ADDRESS] станом на час проведення дослідження, згідно з розрахунком вартості будівельних робіт (додаток №1) становить 1\~458\~840 грн. Вартість будівельних матеріалів, які були використані на будівництві житлового будинку по [ADDRESS] , станом на час проведення дослідження згідно з розрахунком вартості робіт становить 1\~144\~317,60 грн; 5) відступ від ідеальних часток у розподілі становить: - для першого співвласника частка у незавершеному будівництвом житловому будинку по [ADDRESS] становить 54/100 долей по площі і 52/100 долей по вартості, що на 28\~673 гривень більше від ідеальної частки; - для другого співвласника частка у незавершеному будівництвом житловому будинку по [ADDRESS] становить 46/100 долей по площі і 48/100 долей по вартості, що на 28\~673 гривень менше від ідеальної частки. Вартість Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку першого співвласника становить 758\~093 грн. Вартість частини Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку другого співвласника становить 700 747 грн. З додатку №2 (схеми поділу незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] ), долученого до висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 01 лютого 2022 року № 390/21-22 вбачається, що: -першому з співвласників Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку запропоновано: підвал І-1, площею 15,2 кв.м., підвал І-2, площею 15,6 кв.м., підвал І-4, площею 5,5 кв.м., коридор 1-2а, площею 6,89 кв.м., коридор 2-1, площею 9,16 кв.м., кімната 2-2, площею 15,7 кв.м., кімната 2-3, площею 28,5 кв.м., кімната 2-4, площею 15,23 кв.м., санвузол 2-5, площею 5,48 кв.м., гардероб 2-6, площею 5,57 кв.м., балкон 2-7, площею 0,72 кв.м. Разом по одному із співвласників 123,55 кв.м.; -другому з співвласників Ѕ частини незавершеного будівництвом житлового будинку запропоновано: підвал І-3, площею 14,5 кв.м., тамбур 1-1, площею 5,09 кв.м., коридор 1-2б, площею 8,4 кв.м., санвузол 1-3, площею 3,93 кв.м., кімната 1-4, площею 8,17 кв.м., кімната 1-5, площею 27,67 кв.м., кухня 1-6, площею 15,23 кв.м., гараж 1-7, площею 20,86 кв.м., тераса 1-8, площею 2,12 кв.м. Разом по другому із співвласників 105,97 кв.м. Як убачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №311736478 від 06 жовтня 2022 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6125281700:02:001:4863, площею 0,07 га, яка знаходиться в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, 10.09.2015 зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] 2014 році ФОП [PERSON] було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам с. Великі Гаї, Загальною площею 4,0770 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою с. Великі Гаї, на території Великогаївської сільської ради (в межах населеного пункту) Тернопільського району Тернопільської області. З вказаного проекту вбачається, що у списку громадян, яким було виділено землі, значиться [PERSON] , якому було виділено 0,0700 га земельної ділянки. Вказана земельна ділянка набута [PERSON] внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у його користуванні, в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України, що сторонами не оспорюється. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: У статті 60\~СК України закріплено,\~що майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 57\~СК України (в\~редакції,\~чинній на\~момент виникнення\~спірних правовідносин)\~встановлено,\~що особистою\~приватною власністю\~дружини,\~чоловіка є: 1)\~майно,\~набуте нею,\~ним до\~шлюбу; 2)\~майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але на\~підставі договору\~дарування або\~в порядку\~спадкування; 3)\~майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але за\~кошти,\~які належали\~їй,\~йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~120\~ЗК України\~у разі\~набуття частки\~у праві\~спільної власності\~на об`єкт\~нерухомого майна\~(жилий\~будинок (крім\~багатоквартирного),\~іншу будівлю\~або споруду),\~об`єкт незавершеного\~будівництва право\~власності на\~земельну ділянку\~(крім\~земель державної,\~комунальної власності),\~на якій\~розміщено такий\~об`єкт,\~одночасно переходить\~від відчужувача\~(попереднього\~власника)\~такого об`єкта\~до набувача\~у розмірі\~належної відчужувачу\~(попередньому\~власнику)\~частки у\~праві спільної\~власності на\~такий об`єкт,\~крім випадку,\~коли попередньому\~власнику належала\~частка у\~праві спільної\~власності на\~земельну ділянку\~в іншому\~розмірі.\~Якщо відчужувачу\~(попередньому\~власнику)\~у праві\~спільної власності\~на такий\~об`єкт належала\~частка у\~праві спільної\~власності на\~земельну ділянку\~в іншому\~розмірі,\~право власності\~переходить у\~такому самому\~розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Вказані норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості з земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, і визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. За змістом статей 69, 70\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325\~ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. У постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 686/9580/16-ц (провадження № 61-3478св18) зроблено висновок, що «земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України». Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19) зазначено, що перехід права власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок врегульовано статтями 120 ЗК України та 377 ЦК України. У разі, якщо одним із подружжя під час шлюбу, дійсного на момент виникнення спірних правовідносин, придбано будинок, то в подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право другого з подружжя на частину будинку. У зв`язку з тим, що земельну ділянку виділено у власність для обслуговування цього будинку, то в чоловіка, за яким визнається право власності на частину будинку, в такій же частці виникає і право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку. Віднесення спірного майна, яке було придбано за час перебування у шлюбі, до спільної сумісної власності подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними, повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі №725/1776/18, у якій Верховний Суд вказав, що висновок судів попередніх інстанцій про те, що сам по собі факт придбання спірного майна у період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, є неправильним та суперечить нормам матеріального права, що в свою чергу нівелює правовий режим спільного сумісного майна подружжя, закріпленого законодавцем в ЦК України та в СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 686/9580/16-ц (провадження № 61-3478св18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19 та в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №725/1776/18, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до часткового задоволення. Так, судом установлено, за період шлюбу сторони набули таке майно: - незавершений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] , ступінь готовності якого становить 60%; - автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», р.н. [NUMBER] , 2008 року випуску. Зазначене майно набуте сторонами в період шлюбу, а відтак діє презумпція віднесення цього майна до спільної сумісної власності подружжя. Незавершений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 6125281700:02:001:4863, площею 0,07 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Зазначена земельна ділянка набута [PERSON] за час шлюбу внаслідок приватизації та є його особистою власністю, однак у разі визнання за кожною зі сторін права власності на частку житлового будинку відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, 377 Цивільного кодексу України до власника переходить право власності на частку земельної ділянки в розмірі частки права власності у спільному будинку. Висновком експерта встановлений можливий варіант поділу незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] , ступінь готовності якого становить 60%, між співвласниками, відповідно до часток сторін у співвідношенні Ѕ до Ѕ. При цьому для першого співвласника частка у ньому становить 54/100 долей площі і 52/100 долей по вартості, що на 28\~673 гривень більше від ідеальної частки, для другого співвласника 46/100 долей по площі і 48/100 долей по вартості, що на 28\~673 гривень менше від ідеальної частки. Оскільки судом установлено, що з [PERSON] користується транспортним засобом, у обраному нею варіанті поділу для другого співвласника наявний гараж, а також, враховуючи що з нею проживає двоє неповнолітніх дітей, суд вважає доцільним визнати за нею право власності на окреме незавершене будівництво будинковолодіння, ступінь готовності якого складає 60%, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 105,97 кв.м., і складається з: підвалу І-3, площею 14,5 кв.м., тамбуру 1-1, площею 5,09 кв.м., коридору 1-2б, площею 8,4 кв.м., санвузла 1-3, площею 3,93 кв.м., жилої кімнати 1-4, площею 8,17 кв.м., жилої кімнати 1-5, площею 27,67 кв.м., кухні 1-6, площею 15,23 кв.м., гаража 1-7, площею 20,86 кв.м., тераси 1-8, площею 2,12 кв.м., та реально виділити [PERSON] у власність окремий вищевказаний незавершений будівництвом об`єкт нерухомості окреме незавершене будівництвом будинковолодіння, ступінь готовності якого складає 60%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 105,97 кв.м., і складається з: підвалу І-3, площею 14,5 кв.м., тамбуру 1-1, площею 5,09 кв.м., коридору 1-2б, площею 8,4 кв.м., санвузла 1-3, площею 3,93 кв.м., жилої кімнати 1-4, площею 8,17 кв.м., жилої кімнати 1-5, площею 27,67 кв.м., кухні 1-6, площею 15,23 кв.м., гаража 1-7, площею 20,86 кв.м., тераси 1-8, площею 2,12 кв.м. Оскільки розмір цієї частки фактично є меншим від ідеальної частки і меншим від тієї, що залишається у власності [PERSON] , з відповідача в користь [PERSON] підлягатиме стягненню різниця між вартістю їхніх часток у розмірі 28\~673 гривень. Доводи [PERSON] та його представника про те, що, оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6125281700:02:001:4863 є його особистою приватною власністю, в разі поділу будинку він втрачає право власності на земельну ділянку суд вважає такими, що не дають підстав для збільшення його частки в цьому будинку, оскільки правило про перехід права на земельну ділянку при визнанні права власності на будинок закріплений законодавчо та наявністю цієї обставини норми Сімейного кодексу України не обумовлюють підстав відступу від засад рівності часток подружжя. Крім того, згідно з висновком експертизи частка для першого співвласника, яким, у даному випадку, є [PERSON] , становить 54/100 долей площі і 52/100 долей по вартості, тобто є більшою від 1/2 ідеальної частки. У зв`язку з визнанням за позивачем права власності на половину незавершеного будівництвом житлового будинку відповідно до вимог ст. 120 Земельного кодексу України, 377 Цивільного кодексу України за [PERSON] слід визнати право особистої приватної власності на Ѕ ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6125281700:02:001:4863, яка знаходиться по [ADDRESS] . З цих підстав позов [PERSON] підлягає до задоволення. При поділі автомобіля марки «Honda» моделі «CR-V», р.н. [NUMBER] , 2008 року випуску суд враховує, що він є неподільною річчю, користується автомобілем позивач [PERSON] , відповідач не має заперечень проти його залишення у власності позивача, суд вважає, що в порядку його поділу з позивача в користь відповідача підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 1/2 його вартості. Розмір зазначеної грошової компенсації суд визначає, виходячи з вартості вказаного автомобіля в розмірі 299\~230,81 грн, встановленої висновком експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 02 липня 2021 року № 392/21-22, оскільки цей висновок є науково обгрунтованим, експерт попереджений про кримінальну відповідальність, саме з метою визначення вартості автомобіля судом призначалась автотоварозначвча експертиза, за наслідками проведення якої надано вказаний висновок. З цих підстав до стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] підлягає 149\~615,41 грн. грошової компенсації за Ѕ частину транспортного засобу марки «Honda» моделі «CR-V», р.н. [NUMBER] , 2008 року випуску. За вказаних обставин зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. У зв`язку з задоволенням первісного позову та частковим задоволенням зустрічного позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами понесені ними судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial