Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася 07.12.2022 року до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Бориславського міського суду Львівської області від 10 червня 2022 року, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. Даним вироком встановлено, що [PERSON] , перебуваючи у приміщенні магазину « [INFO] », який розташований по [ADDRESS] , шляхом вільного доступу викрав чоловічу куртку чорного кольору, вартістю 791 грн.40 коп. та чоловічу куртку зеленого кольору, вартістю 775 грн.20 коп., які на праві власності належать [PERSON] . Загальна вартість викраденого майна становить 1566 грн. 40 коп. Крім того, противоправними діями [PERSON] моральному здоров`ю [PERSON] спричинено значної шкоди, оскільки вона весь період намагалася поновити порушені права, через що її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1566 грн. 40 коп., а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 09.11.2022р. відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для подання заяв по суті спору. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Бориславського міського суду Львівської області від 10 червня 2022 року, який набрав законної сили 11.07.2022р. [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. Даним вироком встановлено, що [PERSON] , перебуваючи у приміщенні магазину « [INFO] », який розташований по [ADDRESS] , шляхом вільного доступу викрав чоловічу куртку чорного кольору, вартістю 791 грн.40 коп. та чоловічу куртку зеленого кольору, вартістю 775 грн.20 коп., чим спричинив фізичній особі-підприємцю [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 1566 грн. 40 коп. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України підставами звільнення від доказування є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказана позивачем сума матеріальної шкоді в розмірі 1566 грн.40 коп., яку вона просить стягнути з відповідача, встановлена в ході розгляду кримінального провадження та беззаперечно визнана [PERSON] у повному розмірі, тому підлягає стягненню з останнього. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Суд приймає до уваги, що позивачці, як потерпілій від злочинних умисних дій відповідача, заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала, та які виразились у негативних емоціях та психічних переживаннях, тому задовольняє в повному обсязі вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка [PERSON] відповідно до п.6 ч.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування шкоди, то на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп. (992 грн. 40 коп. за задоволення вимог майнового характеру та 992,40 грн. за задоволення вимог немайнового характеру).

Outcome: approved