Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі- АТ «Альфа-Банк») звернувся до Жовтневого районного суд м.Харкова з позовом про стягнення з\~\~ [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 501022632 від 26.04.2018 у зв`язку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору. Позов обґрунтований тим, що позивач та відповідач 26.04.2018 уклали кредитний договір шляхом прийняття Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501022632. Відповідно до умов договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 66192,57 грн., строк кредитування становить 48 місяців, процентна ставка відсотків річних- 16,99 %, тип відсоткової ставки фіксована. Датою повернення кредиту є 26.04.2022. Вищезазначені умови погоджені та підписані сторонами кредитного договору, а також відображені у його складових частинах. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього-графіком погашення кредиту. Позивач зазначає, що ним зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим станом на 31.01.2022 існує заборгованість у сумі 109223,13 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 57820,58 грн., за відсотками- 16315,95 грн., за комісією- 29786,60 грн., та неустойки у розмірі 5300 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.04.2018 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501022632, Додатку №1 до Угоди про надання кредиту, та паспорту споживчого кредиту, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 66192,57 грн., строк кредитування становить 48 місяців, процентна ставка відсотків річних- 16,99 %, тип відсоткової ставки фіксована. Датою повернення кредиту є 26.04.2022. (а.с. 20-24) Відповідачем підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 501022632 від 26.04.2018, в якому міститься графік платежів та розрахунків сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, та паспорт споживчого кредиту від 26.04.2018, в яких зазначено тип кредиту - споживчий кредит. (а.с. 21-22, 23-24) Відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2022 становить 109223,13 грн. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 57820,58 грн., за відсотками- 16315,95 грн., за комісією- 29786,60 грн., та неустойки у розмірі 5300 грн. (а.с. 27) Згідно ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст.\~1048\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За положенням ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не - пускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Нормами ст.527, 530\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). У випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором (ст.ст.611, 615 ЦК України). АТ «Альфа-Банк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за наданим кредитом та відсоткам, стягнути заборгованість за комісією у сумі 29786,60 грн. та неустойку в розмірі 5300 грн. АТ «Альфа-Банк» у позовній заяві не обґрунтовано право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.04.2018. В Оферті на укладання угоди про надання кредиту №501022632 від 26.04.2018, Додатку №1 до Угоди про надання кредиту, та паспорті споживчого кредиту, які підписані відповідачем, відсутні умови щодо розміру і порядку нарахування комісії та неустойки. (а.с. 20-24) Позивачем на підтвердження своїх вимог також додано до позовної заяви Публічну пропозицію АТ «Альфа-Банку» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Позивачем не надано належних доказів того, що ці правила надіслані споживачу у вказаній редакції та підписані [PERSON] (а.с. 7-19) За положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно пункту 4 частини 2 статті 43\~ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. За вимогами ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, враховуючи відсутність в Оферті на укладання угоди про надання кредиту №501022632 від 26.04.2018, Додатку №1 до Угоди про надання кредиту, та паспорті споживчого кредиту домовленості сторін про сплату неустойки та комісії за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком Публічна пропозиція АТ «Альфа-Банку» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Крім того, Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію АТ «Альфа-Банку» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Суд вважає, що відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Отже, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за неустойкою у сумі 5300 грн. та комісією у розмірі 29786,60 грн. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, а також узгодження між сторонами відсоткової ставки за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за користування цими коштами. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 57820,58 грн. та за відсотками в сумі 16315,95 грн. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 67,87 % ), а саме 1683,85 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial