Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

04 квітня 2022 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії, стягнення коштів. Згідно уточнених позовних вимог позивач просив: -визнати незаконним та скасувати наказ № 1761 від 24 лютого 2022 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії у розмірі 50 відсотків за лютий 2022 року, як безпідставний, обумовлений упередженим ставленням до працівника [PERSON] з ознаками дискримінації та переслідуванням робітника за активну громадянську позицію, -визнати накладення безпідставних дисциплінарних стягнень у вигляді догани та позбавлення премії порушенням законних прав працівника [PERSON] на справедливе розслідування роботодавцем виробничих інцидентів, пов`язаних з порушеннями ТБ та необ`єктивним, упередженим ставленням до працівника з ознаками дискримінації, -стягнути з відповідача 5000 грн у відшкодування моральної шкоди, -постановити окрему ухвалу для запобігання безпідставного накладення на [PERSON] дисциплінарних стягнень та позбавлення премії. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року задоволено частково позов [PERSON] . Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь [PERSON] витрати, що пов`язані з явкою до суду компенсацію за втрачений заробіток у розмірі 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 09 листопада 2022 року цивільну справу було направлено до Дніпровського апеляційного суду разом з апеляційною скаргою представника відповідача. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року цивільну справу повернуто до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Справа надійшла до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 05 грудня 2022 року. Апеляційний суд зазначив, що позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, проте у судовому рішенні від 07 жовтня 2022 року питання про розподіл судових витрат вирішено не в повному обсязі. За змістом статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивачем були понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 992 грн 40 коп, тобто у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви (а.с.1). Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог первісної позовної заяви, [PERSON] просив визнати незаконним та скасувати наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. За цю вимогу позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. Під час проведення підготовчого провадження у справі 08 липня 2022 року позивачем були уточнені (збільшені) позовні вимоги, заявлено додаткову вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 , майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17). \~Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди має грошове вираження і визначається конкретною сумою, ця вимога має майновий характер. Таким чином позивачем було заявлено одночасно вимогу немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу) та вимогу майнового характеру (про відшкодування моральної шкоди). Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Однак позивачем не було доплачено судовий збір відповідно до збільшення позовних вимог. Виходячи з суми моральної шкоди, заявленої до стягнення, позивач повинен був доплатити судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. Рішенням суду від 07 жовтня 2022 року було задоволено позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн, в іншій частині позову (про визнання незаконним та скасування наказу) було відмовлено. Тому з відповідача на користь позивача були стягнуті судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 992 грн 40 коп пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки в частині інших вимог немайнового характеру у позові було відмовлено, судовий збір позивачем у розмірі 992 грн 40 коп за ці вимоги не сплачувався, необхідно вирішити питання про стягнення з позивача судового збору на користь держави. Тому слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved