Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія«Онлайн Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти в сумі 6812,35 грн. та судовий збір у сумі 992 грн.40 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.03.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 43235, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія«Онлайн Фінанс» заборгованість в сумі 17 464,50 грн. Заборгованість нарахована за кредитним договором №680085 від 18.10.2019 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН». Правонаступником ТОВ «СС ЛОУН» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-34 від 22.01.2020 року, Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1220-01 від 28.12.2020 року стало ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс».03.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження №66378291 щодо примусового виконання напису №43235 від 29.03.2021 року. На підставі ВП «66378291 із заробітної плати [PERSON] на користь ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс» за період з 01.09.2021 року по 30.01.2021 року відбулися стягнення боргу у розмірі 6 812,35 грн., що підтверджується довідкою №308 від 28.12.2021 року виданою Державною податковою службою України. Після звернення [PERSON] з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.11.2021 року в справі №755/13981/21 виконавчого напису №43235 визнано таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що відповідачем стягнуті за виконавчим написом грошові кошти отримав безпідставно, а тому звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою від 11.02.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів були направлені відповідачу, але сторона не скористалася правом подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 29.03.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області вчинено виконавчий напис за №43235 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 17 464,50 грн. 03.08.2021 року ПВ виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження №66378291 щодо примусового виконання виконавчого напису № 43235 від 29.03.2021 року. Відповідно до звіту про здійсненні відрахування та виплати Державної податкової служби України за постановою від 13.09.2021 року ВП №66378291 виданою за виконавчим написом від 29.03.2021 №43235 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. за період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, утримана сума 6 812,35 грн. відповідно до постанови від 13.09.2021 р., винесеної у рамках виконавчого провадження № 66378291. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року у справі № 755/13981/21 виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 29.03.2021 року зареєстрований в реєстрі за №43235 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №680085-А від 18.10.2019 року - визнано таким, що не підлягає виконанню. Як зазначає позивач у своєму позові, виконавче провадження № 66378291 було відкрито на підставі виконавчого напису, однак рішенням Дніпровського районого суду 04.11.2021 року виконавчий напис, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд вважає, що позивачем належно підтверджено виключно суму стягнутих за виконавчим написом № 43235 від 29.03.2021 р. грошових коштів у розмірі 6 812,35грн. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Враховуючи, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» примусово стягнутих з [PERSON] за виконавчим написом грошових коштів у сумі 6 812,35 грн., яка підтверджена позивачем належними доказами, оскільки цей виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 6 812,35 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. суд зазначає наступне. Встановлено, що 25.01.2022 року між [PERSON] та Адвокатом Ради адвокатів Черкаської області Кошельник Б. С. укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно договору сторони погодили, що розмір гонорару адвоката становитиме 2 000,00 грн. Також, відповідно до квитанції №2031535646141862 від 31.01.2022 року сплачено адвокату Кошельнику Б. С. коштив розмірі 2000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги згідно договору 25/01/2022. Разом з тим, згідно акту наданих послуг №1 до Договору від 02.02.2022 року, що міститься в матеріалах справи, зазначений перелік дій правової допомоги а саме: 500,00 грн. за отримання в Дніпровському районному суді судового рішення від 04.11.2021 року в справі 755/13981/21 та 1500.00 грн. за підготовку позовної заяви про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши надані докази та матеріали справи суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу є доведеними, та підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] ..

Outcome: approved