Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 19.12.2019 року між ТОВ «Укрпозика» та [PERSON] був укладений договір позики UP5468250 за допомогою дистанційних засобів. Договір позики, укладений між сторонами, складається зі спеціальних умов договору позики та загальних умов договору позики, а також будь-яких змін або доповнень до них. Згідно з позовом, 03.08.2021 року прийнято рішення №20 одноособового учасника ТОВ «Укрпозика» про зміну найменування товариства: українською мовою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Дія-Актив». У відповідності до спеціальних умов договору позики UP5468250 від 19.12.2019 року сторони, висловлюючи свою згоду вільно, без помилки, шахрайства чи примусу, уклали цей договір позики та домовилися про умови договору позики. Зокрема, позикодавець на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти в сумі 9 500,00 грн. строком до 18.01.2020 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами, передбаченими у спеціальних умовах договору позики UP5468250. Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав та надав грошові кошти, обумовлені позичальником в межах кредитного ліміту, зазначеного при заповненні заяви шляхом введення необхідності суми позики та строку оплати, що передбачено умовами договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 14 202,50 грн., яка складається з: 9 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 702,50 грн. - заборгованість за нарахованими штрафами/пенею: 712,50 грн. - пеня, 3 990,00 грн. - штраф, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 07.07.2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.12.2019 року між ТОВ «Укрпозика» та [PERSON] був укладений договір позики UP5468250 за допомогою дистанційних засобів. Договір позики, укладений між сторонами, складається зі спеціальних умов договору позики та загальних умов договору позики, а також будь-яких змін або доповнень до них. Відповідно до Спеціальних умов позики, які є складовою частиною Договору позики, сума позики складає 9 500,00 грн., штраф 3 990,00, пеня, якщо є 1,50%, дата виплати 18.01.2020. 03.08.2021 року прийнято рішення №20 одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпозика» про зміну найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Дія-Актив» (українською мовою). Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості [PERSON] станом на 17.11.2021 року становить 14 202,50 грн., яка складається з: 9 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 702,50 грн. - заборгованість за нарахованими штрафи/пеня. Відповідно до п. 3.1 загальних умов договору позики позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику на основі заяви позичальника та в межах діапазону доступної суми позики і позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлені фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що позичальник [PERSON] не виконав в повному обсязі передбачених договором позики обов`язків, що призвело до порушення прав кредитора, тому порушене право підлягає поновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу (позики) в розмірі 9 500,00 грн. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків. Пунктом 4.2 загальних умов договору позики передбачено, що у разі якщо позичальник не погашає позику до останнього дня строку оплати, позичальник повинен сплатити пеню за кожен день прострочення, яка обчислюється як відсоток, зазначений у спеціальних умовах позики, що застосовується до не сплаченої суми в строк частини суми позики. Пеня нараховується з першого дня прострочення оплати до дня повного погашення суми позики. Обов`язок сплатити пеню виникає на другий день прострочення виконання зобов`язань з повернення позики. Штраф сплачується позичальником позикодавцю за порушення строку оплати. Штраф сплачується в гривнях в сумі, визначеній у спеціальних умовах. Обов`язок зі сплати штрафу виникає на другий день після спливу строку оплати (п. 4.5 договору). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору позики, суд, вважає, що вимоги позивача про стягнення суми позики та неустойки є обґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 481,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved