Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач [PERSON] , через адвоката Чвир О.М. (а.с.7,8), звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «БУАСОН», в якому просив визнати за ним майнове (речове) право (у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на об`єкт незавершеного будівництва, а саме на квартиру [ADDRESS] , на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:66:248:0025. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 грудня 2012 року між [PERSON] (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Еверест плюс» (продавець) укладено договір № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав. Об`єктом капітального будівництва є житловий комплекс « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:66:248:0025, проектна адреса: [ADDRESS] . Право на спорудження житлового комплексу виникло у продавця на підставі рішення КМР Х сесії ІV скликання № 729/3304 від 14 липня 2005 року. Об`єктом нерухомості за даним договором є будинок [ADDRESS] , з наступними характеристиками: Квартира, будівельний 227, однокімнатна, загальна площа 26,51 кв.м., поверх 5, секція (площа проектна), тип квартири [ADDRESS] . Договором від 09 квітня 2014 року про заміну сторони у зобов`язанні у Договорі № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року ТОВ «Еверест плюс» замінено на ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг». Додатковою угодою № 1 від 21 листопада 2016 року про заміну сторони у зобов`язанні до Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2021 року ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» замінено на ТОВ «ЮИТ Україна». Додатковою угодою № 3 від 01 березня 2018 року про заміну сторони у зобов`язанні до Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року ТОВ «ЮИТ Україна» заміно на ТОВ «Флагман 1С» (правонаступник -ТОВ «БУАСОН»). ТОВ «Флагман 1С» (правонаступник - ТОВ «БУАСОН») видало довідку про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості за Договором купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року, чим підтверджено сплату майнових прав квартири, будівельний 227, однокімнатна, загальна площа 26,51 кв.м., поверх 5, секція (площа проектна), тип квартири [ADDRESS] . Загальна вартість майнових прав складає 307 636,00 грн. Позивачем вказується, що ним у повному обсязі виконано зобов`язання за договором. Позивачем повністю внесено оплату за майнові права, про що свідчить довідка про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості за договором. Позивач вчасно не отримав те, на що розраховував укладаючи договір. Запланований термін закінчення будівництва - 4 квартал 2013 року, плановий термін прийняття в експлуатацію - 2 квартал 2014 року, тобто, з затримкою більш ніж на вісім років. Непередача майнових прав позивачу порушує його права як добросовісного покупця майнових прав. Ухвалю суду від 13 жовтня 2022 року відкрито у справі провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Судом відповідачу двічі направлялась ухвала про відкриття провадження у справі з додатками, поштове відправлення провернулось з довідкою про причини повернення досилання «за закінченням терміну зберігання». Також інформація про розгляд справи розмішалась судом на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б) Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 грудня 2012 року між [PERSON] (покупець) та ТОВ «Еверест плюс» (продавець) укладено Договір № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав. Пунктом 1 визначено, що об`єктом капітального будівництва є житловий комплекс « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , кадастровий земельною ділянки 8000000000:66:248:0025, проектна адреса: [ADDRESS] . Право на спорудження житлового комплексу виникло у продавця на підставі рішення КМР Х сесії ІV скликання № 729/3304 від 14 липня 2005 року та дозволу на виконання будівельних робіт № 2871-Дн/с від 13 грудня 2007 року. Об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді квартири, спорудження якої здійснює продавець. Характеристика об`єкта нерухомості та інформація, яка його ідентифікує, надана в п. 2.2 цього договору. Відповідно до п. 2.2 Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року, об`єктом нерухомості за даним договором, майнові права на який передається за договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: Квартира, будівельний номер 227, однокімнатна, загальна площа 26,51 кв.м. (проектна площа п.2.5. договору), поверх 5, секція 2, (площа проектна), тип квартири [ADDRESS] . Пунктом 3.1.договору визначено, що майнові права на об`єкт нерухомості закріплюється за покупцем у момент видачі довідки про здійснення 100% оплати майнових прав, зазначеної у п.4.2. даного договору. Довідка підписується продавцем на пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення покупцем 100% оплати вартості майнових прав. Відповідно до п.4.2 договору орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладання договору - 190 872,00 грн. Відповідно до п.п.2.6, 2.7 договору: плановий термін закінчення будівництва - 4 квартал 2013 року, плановий термін введення в експлуатацію - 2 квартал 2014 року (а.с.15-22). Договором від 09 квітня 2014 року про заміну сторони у зобов`язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ, ТОВ «Еверест плюс» замінено на ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг». За цим договором [PERSON] (сторона 2) надав згоду на заміну ТОВ «Еверест плюс» на ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» у Договорі купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року (а.с.22). Додатковою угодою № 1 від 21 листопада 2016 року про заміну сторони у зобов`язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» замінено на ТОВ «ЮИТ Україна». За цим договором [PERSON] (сторона 2) надав згоду на заміну з ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» на ТОВ «ЮИТ Україна» у Договорі купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року (а.с.23,24). Додатковою угодою № 2 від 21 листопада 2016 року до Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року, укладеною між ТОВ «ЮИТ Україна» та [PERSON] , визначено, що останнім здійснено сплату грошових коштів в сумі 228 651,00 грн; залишок, який складає 85 531,20 грн, [PERSON] повинен перерахувати на поточний рахунок ТОВ «ЮИТ Україна» не пізніше 28 лютого 2018 року (а.с.25). Додатковою угодою № 3 від 01 березня 2018 року про заміну сторони у зобов`язанні до Договору купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року ТОВ «ЮИТ Україна» заміно на ТОВ «Флагман 1С». За цим договором [PERSON] (сторона 2) надав згоду на заміну на ТОВ «ЮИТ Україна» на ТОВ «Флагман 1С» у Договорі купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року (а.с.26,27). Додатковою угодою № 4 від 01 березня 2018 року до Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року, укладеною між ТОВ «Флагман 1С» та [PERSON] , визначено, що останнім здійснено сплату грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ЮИТ Україна» в сумі 264 351,00 грн. Додатковою угодою № 5 від 23 квітня 2018 року до Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року, укладеною між ТОВ «Флагман 1С» та [PERSON] , визначено, що останнім здійснено сплату грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ЮИТ Україна» в сумі 264 351,00 грн, а також визначено, що залишок неоплачених квадратних метрів становить 43 284,60 грн, встановлено дату оплати до 25 квітня 2018 року. Додатковою угодою № 6 від 23 квітня 2018 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року, укладеною між ТОВ «Флагман 1С» та [PERSON] , визначено, що останнім здійснено сплату грошових коштів в сумі 307 636,00 грн; уточнено площу об`єкта нерухомості - 26,9 кв.м (а.с.28-30). У позовній заяві позивачем вказується, що правонаступником ТОВ «Флагман 1С» є відповідач ТОВ «БУАСОН». Як вбачається з копії витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 06 жовтня 2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «БУАСОН», зареєстровано у реєстрі, дата реєстрації підприємства 23 грудня 2017 року; код товариства 41827788; адреса місця знаходження підприємства: Дніпропетровська область, місто Кам`янка, проспект Тараса Шевченка, буд.46; основний вид діяльності - будівництво житлових та нежитлових будівель (а.с.11,12). Слід зазначати, що у вищенаведених угодах, які укладались, зокрема: між ТОВ «ЮИТ Україна» та ТОВ «Флагман 1С», між ТОВ «Флагман 1С» та позивачем [PERSON] , за реквізитами ТОВ «Флагман 1С» указаний код ЄДРПОУ також за номером 41827788, отже фактично відбулась зміна назви товариства з ТОВ «Флагман 1С» на ТОВ «БУАСОН». ТОВ «Флагман 1С», правонаступником якого є ТОВ «БУАСОН», видало [PERSON] довідку про 100% фінансування майнових прав об`єкта нерухомості за Договором № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року у розмірі 307 636,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 51 272,67 грн, чим підтверджено оплату майнових права на об`єкт нерухомості за адерсою: [ADDRESS] , проектна адреса: [ADDRESS] . Зазначається, що продавець прийняв кошти у вказаній сумі та після завершення будівництва гарантує передачу квартири [ADDRESS] , загальна площа 26,51 кв.м., кількість кімнат 1 (а.с.33). Отже, позивачем повністю внесено оплату за Договором купівлі-продажу майнових прав № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року об`єкта нерухомості, про що свідчить вказана довідка та наданими позивачем квитанціями, відповідно до яких оплата здійснювалась за період з 28 грудня 2012 року до 23 квітня 2018 року (а.с.37-54). Отже, позивач повністю виконав умови укладених між сторонами договорів, сплативши зазначені у них суму коштів в повному обсязі та у встановлений договорами строк. У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Право власності на річ набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Згідно статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент розгляду справи, а тому не може існувати й право власності на нього. Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 334 Цивільного Кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Між сторонами виникли відносини на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав і предметом договірного зобов`язання за цими договорами є вчинення конкретних дій сторін зі сплати грошових коштів та передавання майнових прав, а після завершення будівництва передання об`єкту нерухомості. Матеріальними об`єктами договірних зобов`язань є наприкінці майно і гроші, що їх сторони мають передати одна одній, саме вони є предметом виконання за договором, з урахуванням інтересу кожної зі сторін та відповідної мети договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі № 761/5156/13-ц (провадження № 14-425цс19) вказано, що під майновим правом слід розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна (постанова Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (стаття 527 ЦК України). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором (стаття 876 ЦК України). Окрім наведених позицій Верховного Суду, суд також при вирішенні спору керується змістом постанов Верховного Суду у справі № 761/33286/15 від 13 грудня 2021 року, № 334/12729/17 від 12 січня 2022 року, № 509/3297/19 від 12 січня 2022 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі сплативши на користь відповідача повну суму вартості майнових прав у встановлений в договорах строк, що підтверджується довідками про 100 % оплату вартості майнових прав та копіями відповідних квитанцій. Отже, договір № 422/ЕМ від 28 грудня 2012 року (та подальші угоди щодо заміни сторони у зобов`язанні) набули чинності, вважаються укладеним та діють до повного виконання сторонами взятих за себе зобов`язань, як це передбачено пунктом 8.1 Договору № 422/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 28 грудня 2012 року. Виконання грошових зобов`язань за договором, а саме повна сплата вартості майнових прав об`єкта нерухомості, підтверджує вчинення позивачем дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимагати переходу майнових прав на цей об`єкт нерухомості, отримання від відповідача об`єктів нерухомості за актом прийому-передачі після завершення будівництва та після цього набуття можливості державної реєстрації свого права власності на об`єкт будівництва. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) зазначено, що 13 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в межах справи № 760/17864/16-ц (провадження № 61-699св17) підтвердив раніше сформовану позицію, викладену в постановах від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), яка полягає в тому, що в разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Інвестор після виконання ним фінансових зобов`язань за укладеними договорами купівлі-продажу цінних паперів та резервування об`єкта нерухомості (чи аналогічними правочинами, що підтверджують здійснення інвестування) отримує документи, які підтверджують реальність такого правочину та встановлюють для нього його особисті майнові права на конкретний об`єкт нерухомого майна. Для отримання права власності на такий об`єкт нерухомості інвестор має трансформувати свої майнові права у власність шляхом державної реєстрації речових прав на цей об`єкт нерухомості, але виконати це можна лише за умов завершення будівництва новоствореного об`єкта нерухомості відповідно вимог чинного законодавства та прийняття такого нерухомого майна до експлуатації (статті 328, 331 ЦК України). Отже саме інвестор є особою, яка первісно набуває право власності на об`єкт нерухомого майна, що споруджений за його кошти. Інвестор наділений правами, тотожними правам власника нерухомого майна, пов`язаними зі створенням об`єкту нерухомого майна, а тому, в разі порушення його речових прав він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача, оскільки в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині передачі покупцю майнових прав на об`єкти нерухомості, що є предметом договору, при цьому суд враховує, що на даний час запланований термін будівництва та здачі об`єкту капітального будівництва в експлуатацію, який погоджений сторонами у підпункті 2.7 договору, а саму 2 квартал 2014 року сплинув. Додаткових угод, які передбачали зміну умов договорів, в тому числі в частині визначення інших строків здачі будинку в експлуатацію, між сторонами не укладено, ці обставини не спростовано відповідачем ТОВ «БУАСОН». Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1% від ціни позову - 3 076,36 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved