Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на час його навчання в університеті, мотивуючи вимоги тим, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] року йому виповнилось 18 років. Наразі є студентом 2-го курсу факультету гуманітарних наук Національного університету «Києво-Мигилянська академія», про що свідчить довідка №80 від 02.09.2022 року, денної державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 року по [INFO] року. Навчальний заклад знаходиться у м. Київ, що потребує витрат на проїзд до місця навчання, оплату за гуртожиток, окрім того для організації навчання в начальному закладі йому потрібне канцелярське приладдя, придбання необхідної літератури, засобів особистої гігієни, одягу, взуття тощо. Його мати постійно надає йому матеріальну допомогу, яка частково задовольняє його потреби, але не в повному обсязі. Відповідач є працездатним, його стан здоров`я та матеріальне забезпечення дають йому змогу сплачувати аліменти на його утримання, у зв`язку з продовженням навчання. Враховуючи викладене просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на час навчання у розмірі ј від усів видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом і до закінчення навчання. Рух справи у суді Позовну заяву подано до суду 14.09.2022 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2022 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24 жовтня 2022 року о 9:00 год. з повідомленням (викликом) сторін. 24.10.22 від представника відповідача - адвоката Боровського В.А. надійшла заява про відкладення судового засідання, оскільки на його адвокатські запити надійшли не всі відповіді для підготовки відзиву на позовну заяву. 15.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що після розірвання шлюбу він залишив колишній дружині [PERSON] , в якості компенсації за навчання дитини, житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] . Він працював за трудовим договором №1117 від 22.08.2006 року у ФОП [PERSON] менеджером з постачання продовольчих товарів, отримуючи мінімальну заробітну плату. Після вторгнення рф до України, згідно наказу роботодавця ФОП [PERSON] №2 від 28.02.2022 року, він з 01.03.2022 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується копією наказу. Заробітну плату з 01.03.2022 року не отримує, про що свідчать відомості з Пенсійного фонду України, згідно довідки форми ОК-5 від 21.10.2022 року. Проживає разом з матір`ю, власного житла немає, транспортних засобів також, тому просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі. 02.12.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що посилання відповідача у своєму відзиві на те, що він залишив його матері житловий будинок є лише пустими словами, на підтвердження яких відповідач не надав жодного доказу. Щодо працевлаштування батька, зазначив, що він працював і працює у своєї матері, тобто його бабусі, з якою разом проживає і веде спільний бізнес до сьогоднішнього часу, а щодо перебування його у відпустці без збереження заробітної плати - це лише формальність. Щодо майнового стану матері, про який наголошував неоднарозово відповідач, зазначив що в них з матір`ю немає ніякого бізнесу, вони не є фізичними особами-підприємцями. Мати була зареєстрована з 30.03.2022 року по 14.11.2022 року в Олександрійському міському центрі зайнятості та отримувала мінімальну матеріальну допомогу, що підтверджується довідкою №1310/04 від 18.11.2022 року, виданою Олександрійським МРЦЗ, та аліменти відповідача до досягнення ним повноліття. Що стосується його доходу, то він складається зі стипендії, яка становить на сьогоднішній день незначний розмір. Позиція учасників справи Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав заявлених у позові та відповіді на відзив. Відповідач та його представник позов не визнали, та просили в його задоволенні відмовити з підстав зазначенних у відзиві. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовної заяви, з огляду на наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.01.2017 року розірвано. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки №80, [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання за державним замовленням факультету гуманітарних наук Національного університету «Києво-Могилянська академія», освітній ступінь - бакалавр, з терміном навчання з 01.09.2021 року по [INFO] року. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови №3 від 15 травня 2006 року із змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до копії трудового договору №1117 від 22.08.2006 року відповідач працює у ФОП [PERSON] менеджером с постачання продовольчих товарів та згідно наказу роботодавця ФОП [PERSON] №2 від 28.02.2022 року, з 01.03.2022 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати. Згідно довідки форми ОК-5 від 21.10.2022 року з березня 2022 року доходу не має. Проживає разом з матір`ю, про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видана квартальним комітетом №16 Олександрійської міської ради від 18.10.2022. Згідно довідки Олександрійського міськрайонного центру зайнятості №1310/04 від 18.11.2022 [PERSON] у період з 30.03.2022 року по 13.11.2022 року була зареєстрована як безробітна та отримала допомогу по безробіттю у розмірі 25 343,83 грн. Згідно довідки Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області №278 від 17.11.2022 року [PERSON] отримувала аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2018 року і до повноліття сина, тобто до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області, заборгованість по аліментах відсутня. Загальна переплата станом на момент повноліття складає 1830, 00 грн. Згідно з довідкою про доходи [PERSON] , від 10.11.2022 №10/11-22-3, його дохід у вигляді стипендії за період з вересня 2021 року по жовтень 2022 року становить 25 200,00 грн. Згідно з довідкою №7/10-11, виданої спеціалістом з житлового фонду [PERSON] , студент ФГН-2 [PERSON] проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Оплачує вартість проживання у гуртожитку 800 грн на місяць відповідно до наказу НаУКМА №289 від 26.07.2022 року. Сплатив 3200,00 грн за період з 01.09.2022 по 31.12.2022. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. За таких обставин враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, обов`язок обох батьків утримувати дитину, натомість відповідач в добровільному порядку не бере участь в утриманні сина, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення навчання останнім, а саме, до [INFO] року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23-річного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд врахував, що відповідач, є особою працездатного віку, медичного висновку про патологічний стан здоров`я відповідача та/або про наявне захворювання (травму), яка б виключала його можливість працювати та отримувати дохід, матеріали справи не містять, а тому посилання відповідача на обставину того, що останній перебуває у безоплатній відпустці, не може слугувати безумовною підставою неможливості сплачувати аліменти на користь сина. При цьому, слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 14.09.2022 року, тобто з дати звернення позивача до суду з вказаним позовом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 992 грн 40 коп судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні до суду з вказаним позовом.

Outcome: partial