Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача\~про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем майна після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Мама фактично прийняла спадщину після смерті брата, оскільки з ним проживала на день смерті та була зареєстрована, однак юридично не оформила спадщину. Так, за заявою позивачки було заведено спадкову справу. Звернувшись до Обухівського відділу Державної виконавчої служби вона отримала відповідь з якої вбачається, що на майно [PERSON] та [PERSON] відсутні відомості щодо накладення арешту на майно. Однак зареєстровано обтяження № 1344586 від 30.09.2004 року №1344592 від 30.09.2004 року та №13801 від 21.05.2004 року. Підставою обтяження була Постанова про накладення арешту на майно боржника від 04.09.2013 року та лист №11980/0533дв7 від 05.09.2003 року Державної виконавчої служби Обухів, РУЮ, відповідно якого підставою накладення арешту на майно був виконавчий лист №2-466 виданий 25.02.2003 року Обухівським районним судом про стягнення з [PERSON] 1498, 94 грн. на користь ОП «Енергія» за спожиту теплову енергію. Крім того підставою обтяження також була Постанова про накладення арешту на майно боржника №0492 дв7 від 19.05.2004 року та лист №8168 від 21.05.2004 року Державної виконавчої служби Обухів, РУЮ, який був зареєстрований 30.09.2004 року за №13801 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Згідно Постанови про накладення арешту на майно боржника від 19.05.2004 року підставою накладення арешту на майно був виконавчий лист №1-95-04 виданого 23.04.2004 року Обухівським районним судом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 825 грн. на користь [PERSON] . З довідки ПАТ «Енергія» вбачається, що у [PERSON] станом 01.02.2022 року відсутня заборгованість за теплоенергію. А відповідач [PERSON] претензій не має. Так, наявність накладеного арешту на нерухоме майно порушує право позивачки на вільне розпорядження та володіння майном, а тому вважає, що воно повинно бути захищене в судовому порядку шляхом скасування накладеного арешту на її нерухоме майно. 24 жовтня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 22 листопада 2022 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Енергія» та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у поданому до суду відзиві та заяві відповідно просили розглядати справу за їх відсутність та проханням розглянути справу за їх відсутності, не заперечили щодо їх задоволення. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка 02.08.1997 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] помер брат позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Як вбачається з відповіді від 10.11.2021 року наданої, Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву від 08.11.2021 року, [PERSON] станом на 10.11.2021 року у відділі відсутні відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] , так як відповідно до п.9.9 порядку роботи з документами в органах Державної виконавчої служби від 25.12.2008 року №2274/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладення арешту можливості не має, в зв`язку зі знищенням архів. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта: виявлено обтяження: арешт (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження: 1344586, Зареєстровано: 30.09.2004 реєстратором Обухівська районна державна нотаріальна контора, арешт (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження: 1344592 Зареєстровано: 30.09.2004 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. 10.02.2022 року постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] ; Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] та земельні ділянки загальною площею 0,1380 га, а саме: земельну ділянку площею 0, 0380 га. надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,1000 га надану для ведення особистого селянського господарства , що розташовані за адресою: [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] . З відповіді від 16.02.2022 року наданої, Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву від 10.02.2022 року, [PERSON] вбачається, що станом на 16.02.2022 року у відділі відсутні відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] , так як відповідно до ч.1, 2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. №1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладення арешту можливості не має, в зв`язку зі знищенням архів. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за суб`єктом: [PERSON] , виявлено арешт нерухомого майна: 13801, Зареєстровано: 21.05.2004 року реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Відповідно довідки виданої бухгалтерією ПрАТ «Енергія» видно, що станом на 01.02.2022 року за адресою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] заборгованості за теплоенергією не має. Відповідно до заяви [PERSON] будь-яких претензій матеріального чи морального характеру він до позивача не має. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~\~15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~ЗУ\~«Про\~виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст.\~1297\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41\~Конституції\~України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст.\~321\~ЦК\~України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4ст. 263 ЦПК України). Оскільки підстави для арешту спірного майна відпали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач має право на прийняття спадщини, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а арешт майна порушує та обмежує право позивача на вступ у спадщину, тому слід зняти арешт із зазначеного майна.

Outcome: approved