Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

В листопаді 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання відповідача [PERSON] \~про визнання\~його таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Мотивуючи свою заяву тим, що їй та членам її сімї була надана двохкімнатна квартира [ADDRESS] . Основним квартиронаймачем є вона та до сьогоднішнього часу квартира не приватизована. На теперішній час, крім неї, в квартирі зареєстрований відповідач по справі ( колишній чоловік доньки), донька та двоє онуків. З 28 липня 2017 року відповідач [PERSON] зібрав речі з квартири та не проживає за згаданою адресою. Відповідач житловим приміщенням в якому зареєстрований не цікавиться, не з`являється в ній, не надає будь якої матеріальної допомоги на утримання квартири . В добровільному порядку зняти відповідача з реєстраційного обліку неможливо, його місцезнаходження не відомо,тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилися, про день, та місце судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Третя особа в судове засідання не з`явилися, про день, та місце судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачів на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ст.ст. 13, 81\~ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] (наймач), [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (зять), [PERSON] , [INFO] (онук), [PERSON] , [INFO] (онука) (а.с. 9а). [PERSON] та [PERSON] з 11.06.2011 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12) Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, рішення набрало законної сили 09.07.2018 року ( а.с.14-16). [PERSON] 11.09.2019 року уклала шлюб з [PERSON] , після шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13). Згідно з виписки фінансового особового рахунку [NUMBER] від 26.10.2022 року наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] наймачем є [PERSON] ( а.с.8). У відповідності до акту від 17.10.2022 року, складеного мешканцями буднику [ADDRESS] , посвідченого ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ ДОМ.КОМ», з 28.07.2017 року [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] вищевказаного будинку, без поважних причин ( а.с.9). Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок щодо застосування статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обгрунтваним та таким, що підлягає до задоволенню, оскільки відповідач добровільно, з власної ініціативи залишив житлове приміщення у 2017 році та більше 5 років не намагався повернутись до нього. Дослідивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з 2017 року. Пояснення, щодо поважності не користування житлом не надано відповідачем, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі як тимчасовий мешканець понад шість місяців не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житлом. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України визначено: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., а тому, враховуючи приписи статті 141\~ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved