Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~із вказаним\~позовом, відповідно до\~якого прохала\~суд визнати\~припиненими трудові\~відносини із\~ Товариством з обмеженою відповідальністю « Лан Агро 2014». В обгрунтування позову зазначила, що в березні 2020 року на підставі рішення Загальних зборів ТОВ « Лан Агро 2014 » її було призначено директором зазначеного товариства. Тривалий час товариство не веде господарської діяльності, у зв`язку з чим вона втратила зацікавленість у перебуванні у трудових відносинах з відповідачем. Єдиним учасником товариства є [PERSON] , якій належить частка у розмірі 100 % статутного капіталу, що відповідає 100 % голосів. Маючи намір звільнитися позивач направила на адреси [PERSON] та ТОВ « Лан Агро 2014 » повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства, на порядок денний якого винесла питання про її звільнення із займаної посади та заяву про звільнення за власним бажанням. Згідно поштових ідентифікаторів відправлення адресатам не вручені, та відповідно, на загальні збори вони не з`явилися. За період воєнного стану в Україні позивач не може зв`язатись з відповідачем по питанню проведення загальних зборів та її звільнення із займаної посади, проте вона має право на вільне обрання іншого місця роботи, у зв`язку з чим звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 року відкрито провадження по справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача направив до суду заяву, в якій прохав розгляд проводити у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. В судові засідання відповідач та третя особа будучи повідомленими про день, місце та час слухання справи, не з`явилися, відповідач правом на подачу відзиву не скористався, заяв чи клопотань не надсилав, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що в березні 2020 року на підставі рішення Загальних зборів ТОВ « Лан Агро 2014 » було призначено директором товариства [PERSON] . Єдиним учасником Товариства є [PERSON] , якій належить частка у розмірі 100 % статутного капіталу. Маючи намір звільнитися із посади директора Товариства позивач завчасно, у визначені законодавством строки, направила на адресу [PERSON] та на юридичну адресу ТОВ « Лан Агро 2014 » повідомлення про скликання загальних зборів , на порядок денний яких було винесено питання про її звільнення та заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням. Згідно поштових ідентифікаторів, поштові відправлення прибули до адресатів більше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів, проте ними отримані не були, повернуті відправнику із відмітками « За закінченням терміну зберігання ». Позивач вказує, що подальше формальне перебування у трудових відносинах із відповідачем, порушує її права на вільний вибір праці, тому з метою захисту порушених прав вона звернулася до суду з цим позовом. У ч. ч. 1, 2 ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням вказаної норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07 липня 2004 року у справі N 1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі N 1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі N 1-5/2008 вказав на те, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України). Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України). Згідно із приписами ч. 1 ст. З КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незатежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У ч. 2 ст. 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Підстави припинення трудового договору встановлені у ст. 36 КЗпП України. Однією із визначених ст. 36 КЗпП України підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. ст. 38. 39 КЗпП України). За змістом ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно ч. 3 ст. 32 ЗУ « Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю » - загальні збори учасників скликаються у випадках , передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства. Судом встановлено, що позивач вчасно, у визначені законом строки намагалася засобами поштового зв`язку повідомити ТОВ « Лан Агро 2014 » та його єдиного учасника [PERSON] про скликання загальних зборів товариства для вирішення питання звільнення її із займаної посади та направляла на їх адреси заяву про звільнення, поштові відправлення адресатам не вручені, повернуті відправнику із відміткою « за закінченням терміну зберігання », що повністю підтверджується матеріалами справи. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позивач [PERSON] , належним чином, у визначеному законом порядку повідомила відповідача ТОВ « Лан\~Агро 2014» про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням. Проте, відповідач всупереч вимогам закону та в порушення прав позивача на припинення трудових відносин та звільнення з роботи з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, жодних дій не вчинив, наказ про звільнення останнього з роботи не видано. Датою припинення трудових відносин позивача із ТОВ « Лан\~Агро 2014\~» та звільненням її з роботи з посади директора Товариства, суд вважає 21 вересня 2022 року, оскільки саме на 21 вересня 2022 року позивач скликала Загальні збори учасників Товариства для вирішення даного питання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач не бажає працювати на посаді директора ТОВ «Лан Агро\~2014» про що написала та направила відповідну письмову заяву на адресу відповідача, однак з його боку відсутнє будь-яке реагування, тому суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання припиненими її трудових відносин із ТОВ «Лан Агро 2014», на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, грунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного вище,\~

Outcome: approved