Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи, що 03.08.2007 AT КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №К091-07/Ф. Згідно договору AT КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 16300,00 доларів США на термін до 02.08.2011, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № К091-07/Ф. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 06.09.2019 становить у розмірі - 11699,27 доларів США, та яка у подальшому змінюється по періодам, які зазначені у розрахунку заборгованості та станом на 16.08.2022 становить 11097,66 доларів США. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 06.09.2019 по 16.08.2022 має заборгованість, яка складає 976,23 долара США - 3 % річних від простроченої суми. Просило стягнути з [PERSON] на користь AT КБ «Приватбанк» заборгованість за період з 06.09.2019 по 16.08.2022 у розмірі 976,23 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.08.2022 року складає 35690,97 грн. за кредитним договором № К091-07/Ф від 03.08.2007, яка складається з наступного: 976,23 долара США. - 3 % річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.11.2022 відкрито провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Виходячи з вимог ст.ст. 524, 533, 535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. \~ \~ \~ \~За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб. \~ \~ \~ \~Положення ст.11 ЦК України\~передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. \~ \~ \~ \~Тобто відповідно до статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі. \~ \~ \~ \~За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду. \~ \~ \~ \~Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). \~ \~ \~ \~Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. \~ \~ \~ \~Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зазначено, що «статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)». \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 03.08.2007 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № К091-07/Ф, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 30000,00 доларів США на наступні цілі: розвиток власного бізнесу, а також 620,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15,2 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,2% від встановленого ліміту, щомісяця в період сплати та комісії одноразово в момент видачі кредиту в розмірі 0,5% від суми кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. \~ \~ \~ \~Крім того, позивачем та відповідачем укладено додаткові угоди №1 та №2 до кредитного договору № К091-07/Ф від 03.08.2007, якими викладено в новій редакції п.п. 7.1 та 7.3 зазначеного кредитного договору. Відповідно до п. 2.1.1 кредитного договору №К091-07/Ф банк зобов`язується надати кредит шляхом й у межах сум, зазначених у п.7.1 кредитного договору, а також за умови виконання позичальником умов передбачених п. 2.2.7 даного договору. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 11097,66 доларів США, що складає еквівалент 405730,45 гривень. Статтею 625\~ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст.\~625\~ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Перевіряючи наданий позивачем розрахунок 3% річних суд встановив, що останній відповідає вищевказаним умовам, оскільки нарахування здійснено поза межами строку дії договору, який згідно п.7.1 кредитного договору від 03.08.2007 та додаткових угод до нього від 20.08.2007 та 14.01.2009 закінчився 02.08.2011. Також встановлено, що позивачем правильно здійснено розрахунок арифметично та методологічно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми за період з 06.09.2019 по 16.08.2022 в сумі 976,23 доларів США. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved