Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2021 року через адвоката Фогель В.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В цій квартирі проживає її син [PERSON] та невістка [PERSON] . Син має групу інвалідності через захворювання на цукровий діабет, відрізані пальці. Невістка також має групу інвалідності через те, що в неї був обширний інфаркт та на даний час встановлено клапан в серці. Від першого шлюбу у сина позивачки є син, який прописаний за адресою : [ADDRESS] після того як квартира була приватизована. Зазначає, що онуку вже 24 роки, з яких 16 років не спілкуються, син не цікавиться своїм батьком, і він взагалі не проживає за адресою спірної квартири. У сина та невістки разом пенсія складає 3700 грн., її пенсія 2000 грн., онук жодного разу не сплачував комунальні послуги, вказує, що не взмозі також сплачувати комунальні послуги за внука. Відповідач в спірній квартирі зареєстрований, проте не проживає в ній більше 15 років. Вказують, що позивач, як власник квартири позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача, який насправді не проживає у вказаній квартирі є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла. Відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад 15 років, тобто втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з цим просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 10.12.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження. 31.08.2021 року по справі проведено підготовче судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, як шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місце реєстрації, так і шляхом публікації на сайті судової влади, причини неявки не повідомив, суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.02.2000 року [PERSON] належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , а інша Ѕ частина квартири також належить позивачу [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину померлого [PERSON] . В квартирі [ADDRESS] зареєстровані син позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та невістка [PERSON] , [INFO] , а також онук позивачки , який є сином [PERSON] відповідач по справі [PERSON] [INFO]. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Сторона позивача доводила суду, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад 15 років та його місце проживання не відоме. Як убачається з відповіді Оболонського УП ГУНП у м.Києві №7237/125/5/02-2021 від 12.10.2021, наданої на адвокатський запит, про те, що проведеною перевіркою встановлено, відповідно до обліків ІПНП Оболонського УП ГУНП у м.Києві звернення [PERSON] 06.05.1997 р.н. , з приводу перешкоджання у проживанні чи вчинення перешкод у користуванні нерухомим майном за адресою : [ADDRESS] в період з 2004 року по теперішній час до Оболонського управління поліції не надходили та заяви не реєструвались. Також встановлено, що звернень зі скаргами, заявами, клопотаннями фізичних осіб або організацій з приводу протиправних дій відносно мешканців та зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] в період часу з 2004 року по теперішній час не зафіксовано в Оболонському УП ГУНП у м.Києві». Також на адвокатський запит комунальний концерн «Центр комунального сервісу» надано відповідь про те, що до компетенції Концерну не належить здійснення обліку зареєстрованих та проживаючих у житлових приміщеннях осіб за будь-якою ідентифікуючою ознакою, разом з тим зазначили, що скарг, заяв, клопотань від будь-яких осіб, стосовно неможливості або вчинення перешкод користування житловим приміщенням та здійснення відповідних перерахунків за житлово-комунальні послуги, у зв`язку із не проживанням за адресою: [ADDRESS] до Концерну не надходило. Позивачем надано суду нотаріально посвідчену заяву [PERSON] , [PERSON] в якій зазначено, що вони є сусідами [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та своєю заявою підтверджують про те, що його син [PERSON] , [INFO] з 2004 року не проживає за адресою : [ADDRESS] . Також позивачем надано суду акт від 16.11.2020 року з якого убачається, що сусіди [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]) склали акт про те, що [PERSON] в кв. [ADDRESS] з 2004 року не проживає у зв`язку з тим, що його матір [PERSON] , яка раніше мала прізвище [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу переїхали на інше місце проживання до нового чоловіка [PERSON] . На момент складання акту [PERSON] відсутній в квартирі, немає його особистих речей та відсутній з 2004 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що у спірній квартирі відповідач будучи малолітнім був зареєстрований за місцем проживання свого батька. Проте, після розірвання шлюбу між батьками у спірній квартирі не проживає, протилежне судом не встановлено. При цьому, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що після досягнення повноліття він вселявся у спірну квартиру чи-то йому чинилися перешкоди у користуванні кв. [ADDRESS] . Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України яка говорить про те, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом. Приймаючи до уваги, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику розпоряджатись своїм майном та користуватись квартирою, а також враховуючи те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад строк визначений ст.405 ЦК України без поважних причин, а тому суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved