Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (згідно рішенням акціонера №03/2018 від 29.11.2018, ПАТ «Кредобанк» змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», який є правонаступником) та [PERSON] укладено кредитний договір №14526/2017, відповідно до якого Банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №14526/2017 від 20.12.2017, укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., зареєстровано в реєстрі за №1997. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 20.07.2021 утворилася заборгованість у розмірі 65239,07грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 65239,07грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6523,90грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.10.2021, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. До суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до якої зазначили, що 21 грудня 2021 року між Акціонерним товариством "Кредобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, у зв`язку з цим просять суд про заміну позивача. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04.05.2022, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 13.07.2022 було задоволено клопотання представника позивача та замінено первісного позивача Акціонерне товариство «Кредобанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судові засідання не з`явився. 03.11.2022 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставити які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, повідомлялась про день, час та місце розгляду справи за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою реєстрації відповідачів, що підтверджується відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА ( [ADDRESS] ), однак повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 20 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (згідно рішенням акціонера № 03/2018 від 29.11.2018, ПАТ «Кредобанк» змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Кредобанк», який є правонаступником) та [PERSON] укладено кредитний договір № 14526/2017, відповідно до якого Банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором. Пунктом 2.1. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, визначено, що Банк видає позичальникові кредит у сумі 210579,75грн, на строк до 19 грудня 2020 року, на наступні цілі, а саме: поточні потреби для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу та для оплати страхування нещасних випадків. Пунктом 2.4. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, визначено, що кредитний договір видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктом 2.5. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, визначено, що Банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 3.3. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, визначено, що на момент укладення Договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, наділені первинна процентна ставка в розмірі 11,49% річних. Пунктом 3.15. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, визначено, що позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в Банк на рахунок № [NUMBER] . Пунктом 3.15. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, визначено, що позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором (п.2.1., 4.8). Відповідно до п. 4.7. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, у випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів. Відповідно до п.п. 5.3.1. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, Позичальник сплачує на користь Банку штраф: у нашому випадку - у розмірі 0, 4 % від суми заборгованості за кредитом, щомісячно за кожен випадок порушення, невиконання або неналежного виконання обов`язків /вимог п.п. 10.1.3.1. та/або п.п. 10.1.3.3. Кредитного договору. Відповідно до п.п. 5.3.3. кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, щомісячні штрафи, визначені п.5.3.1. Кредитного договору, нараховуються щомісячно, починаючи з наступного місяця, що настав за місцем порушення або виявлення порушення. Сума заборгованості за кредитом визначається станом на 01 число кожного місяця, в якому нараховується штраф. У випадку виконання вказаних обов`язків/вимог штраф скасовується з наступного місяця за місцем виконання. Відповідно до п. 10.1.3.кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, до моменту видачі кредиту та протягом усього строку дії цього Кредитного договору, здійснити - п.п. 10.1.3.1. щорічне страхування транспортного засобу, який буде переданий у заставу в забезпечення виконання зобов`язань по цьому Кредитному договору (п.6.1.) від всіх ризиків фізичного пошкодження, загибелі чи викрадення (повне АВТОКАСКО) на користь Банку на весь період дії цього Кредитного договору, на суму реальної ринкової вартості транспортного засобу на момент укладення договору страхування та/або п.п. 10.1.3.3. щорічне страхування Позичальника від нещасних випадків на користь Банку на весь період цього Кредитного договору на суму не меншу залишку фактичної заборгованості за Кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №№ 14526/2017 від 20.12.2017, укладено договір застави, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., зареєстровано в реєстрі за №1997. Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог ПАТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 14526/2017 від 20.12.2017, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі, на умовах: строк повернення кредиту - 19.12.2020, сума кредиту - 210 579,75 грн. Відповідно до п. 1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно, автотранспортний засіб: марки Ravon, модель R2, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1249 куб. см., колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до п. 1.4. Договору застави, заставна вартість предмету застави визначається Сторонами у сумі 157 500,00грн, на строк дії договору предмет застави залишається у володінні заставодавця за адресою: [ADDRESS] . Договором застави АТ «Кредобанк» надано право звертати стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, порядок передбачено п. 5 Договору застави та чинним законодавством України. 20.05.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено додатковий договір до Кредитного договору 14526/2017 від 20.12.2017, з метою зменшення кредитного навантаження на платоспроможність позичальника в умовах карантину, відповідно до п.1 Додаткового договору, сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості шляхом підписання нового графіку. 20.05.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору заставу від 20.12.2017 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 1997. Відповідно до додаткового договору від 20.05.2021, сторони дійшли згоди внести зміни до договору застави та викласти п. 1.1. розділу 1 «предмет договору» у наступній редакції: «1.1. Цей договір застави забезпечує виконання зобов`язання заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору № 14526/2017 від 201.12.2017, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі, на умовах: строк повернення кредиту - 19.12.2021, сума кредиту - 210 579,75грн. Розмір відсоткової ставки визначається Кредитним договором». Первісний позивач Акціонерне товариство "Кредобанк" обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що Банк виконав всі умови вищезазначених договорів, а відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, а тому у відповідача виникла заборгованість в сумі 65239,07грн, з яких: з яких: заборгованості за тілом кредиту - 56 194,75грн; заборгованості за відсотками - 21,11грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 02.2019-479,30грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 03.2019-568,94грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 04.2019-546,19грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 05.2019-523,77грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 06.2019-497,51грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 07.2019-482,26грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 08.2019-482,26грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 09.2019-431,51грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 10.2019-421,64грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 11.2019-384,03грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 12.2019-360,00грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 01.2020-335,62грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 02.2020 -311,11грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 03.2020-311,11грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 04.2020-292,17грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 05.2020-280,86грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 06.2020-273,04грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 07.2020-273,04грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 08.2020-269,12грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 09.2020-269,12грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 10.2020-244,27грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 11.2020-244,27грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 12.2020-244,27грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 01.2021-244,27грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 02.2021-232,98грн; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 03.2021- 8,20грн; заборгованості за пенею по простроченій заборгованості - 12,35грн. 02.09.2021 Акціонерне товариство «Кредобанк» направив відповідачці [PERSON] вимогу про стягнення заборгованості. Однак, до Акціонерному товариству «Кредобанк» повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. 21.12.2021 між Акіонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №14526/2017 від 20 грудня 2021 року, укладеним між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. та 2.1.4. договору факторингу, станом на 21.12.2021 у рамках Портфеля заборгованостей йому належить Права вимоги за заборгованостями, що виникли з кредитних договорів, детальний опис яких наведено в реєстрі прав вимог. Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 14526/2017 від 20.12.2017, в сумі 56215,86грн. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. До того ж суд вважає, що у випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до якої зазначили, що новий кредитор погоджується з вимогами первісного позивача та просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що до нового кредитора перейшли всі вимоги до боржника на підставі договору відступлення прав вимог. Однак доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30.12.1998 № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Емітенти зобов`язані в порядку та строки, установлені договором, надавати власникам рахунків виписки про рух коштів на їх рахунках за операціями, що виконані користувачами електронних платіжних засобів. Форма виписки повинна включати всі обов`язкові реквізити, передбачені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації операційної діяльності в банках України. Пунктом 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Пунктом 4.10. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Пунктом 5.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Проте Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», не надало суду первинних бухгалтерських документів виписки по рахункам, документи, які підтверджують погашення кредиту відповідачем, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Крім того стороною позивача не надано суду належне повідомленням відповідача про зміну кредиторів та розмір заборгованості, саме за їх кредитним договором, який існував на момент переходу цих прав. Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Стаття 517 ЦК України регламентує, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09.04.1985 № 39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Таким чином, суд, враховуючи засади меж та обсягу цивільної відповідальності особи, закладених нормами Конституції України та цивільного законодавства, зауважує, що будь-яка особа не може нести відповідальність за порушення зобов`язання, яке припинено належним виконанням у зв`язку з наявністю порушення зобов`язання за іншим договором, тільки тому, що вони укладені між тими ж сторонами та на подібних умовах. Крім того судом беззаперечно встановлено, що 14.04.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 1233, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави, а саме автотранспортний засіб марки Ravon, модель R2, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 1249 куб. см., колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , на підставі виникнення права застави у АТ «Кредобанк» відповідно до п. 5 Договору застави. 27.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким Павлом Сергійовичем відкрито виконавче провадження №65297486, на підставі виконавчого напису №1233 від 14.04.2021. 28.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким Павлом Сергійовичем винесено постанову про арешт майна боржника. 28.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким Павлом Сергійовичем винесено постанову про розшук майна боржника. 28.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким Павлом Сергійовичем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі Ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 19.05.2021. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак суд зауважує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником (постанова ВС від 10.04.2019 у справі №201/11696/16-ц). Вчинення виконавчого напису нотаріусом є способом захисту цивільних прав в позасудовому порядку. Так, кредитор (стягувач) може задовольнити свої вимоги та стягнути з боржника заборгованість шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом на борговому документі та пред`явити його до виконання. Отже, якщо рішенням суду будуть задоволені позовні вимоги в даній справі, позивач отримує передбачене законом право звернення до примусового виконання за двома виконавчими документами, що суперечить принципу неможливості двічі притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тобто суперечить визначеному захисту відповідно до ст. 61 Конституції України. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи викладене, відповідно до статей 133, 142 ЦПК України, беручі до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір та витрати на правничу допомогу, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed