Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (далі ТОВ «Житлосервіс-КР») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, обґрунтовуючи свій позов тим, що у період з 01.07.2013 по 01.01.2015 позивачем здійснювалося утримання будинку і споруд та прибудинкових територій багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не здійснював платежі за утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку із чим виникла заборгованість у сумі 1\~272,16 грн., тому позивач скористався своїм правом та звернувся до суду для стягнення з відповідача нарахованих платежів у судовому порядку. Тому позивач просить стягнути з відповідачазаборгованість\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги в сумі 1\~272,16 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. Ухвалою судді Рибаєва О.А. від 24.06.2015 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Ткаченко С.В. від 01.11.2017 провадження у цивільній справі зупинено. Ухвалою суду від 14.02.2022 провадження у справі поновлено. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідно до поданої 02.05.2022 заяви заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що він сплатив заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 2015-2018 роки, пропонував позивачу укласти договір реструктуризації заборгованості, але йому було відмовлено у телефонному режимі у зв`язку з військовим станом у державі. Зобов`язується у добровільному порядку погасити повністю суму боргу перед позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно статті 68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 67\~ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Тому відповідач був споживачем послуг, що надавалися ТОВ «Житлосервіс-КР» за вказаною адресою, у тому числі у період з 01.07.2013 по 01.01.2015 (а.с. 9). Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачами, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до частини першої статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~№ 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7\~Закону №\~2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені до вимог статей 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 4\~Закону №\~2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать: встановлення цін, тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача. З розрахунку заборгованості, доданого до позову, вбачається, що відповідач за період з 01.07.2013 по 01.01.2015 не здійснював оплату за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості у сумі 1\~272,16 грн. (а.с. 5). Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2015 скасовано судовий наказ, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 04.03.2015 у справі № 211/641/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2013\~по 01.01.2015 у сумі 1\~272,16 грн. та судовий збір у сумі 121,80 грн. (а.с. 6). Відповідачем було надано копії квитанцій (а.с. 95), які свідчать про те, що він сплатив заборгованість на користь ТОВ «Житлосервіс-КР»за рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2022 у справі № 211/1982/19, а саме заборгованість за період з 01.11.2015 по 01.11.2018 за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 5\~962,39 грн., інфляційні витрати в сумі 824,94 грн. та 3% річних в сумі 227,48 грн., судовий збір в сумі 1\~921,00 грн. Також була надана роздруківка з особистого кабінету з сайту Нова-Ком (а.с. 91), з якої вбачається, що станом на 01.04.2022 у відповідача наявна заборгованість (сума до сплати) 5\~178,67 грн., сплачено 1\~196,83 грн. Але доказів, які б свідчили про належну оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.07.2013\~по 01.01.2015 у сумі 1\~272,16 грн. відповідачем суду не було надано. Тому, враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у зазначеному розмірі. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме судового збору в сумі 243,60 грн., сплаченого ним при подачі позову та при подачі заяви про видачу судового наказу, тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved