Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

27.10.2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області, третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Києві помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, що складалося з житлового будинку загальною площею 44,8 кв.м, житловою площею 35,0 кв.м з надвірними спорудами: сарай літ. Б глинов., погріб літ. п-г бутов., сарай літ Г. цегла, гараж літ. Ж дерев., сарай літ. Ж цегла, басейн 1, огорожа 2, замощення 3-4, водопровід 5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м, крім того лишки 573 кв.м надано для осблуговування житлового будинку за вказаною адресою на підставі рішення Первомайської міської ради №24 від 04.01.1982 року, який йому належав на підставі договору купівлі-продажу нерухомого об`єкту нерухомості №6408 від 03.08.2001 року, посвідченого Первомайською філією Південної Товарної Біржі. В подальшому, 16.08.2001 року Первомайським МБТІ за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого об`єкту нерухомості, посвідченого Первомайською філією Південної Товарної Біржі за №6408 від 03.08.2001 року, за реєстровим №11188. Звернувшись до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого [PERSON] , однак згідно постанови від 17.10.2022 року вих. №1595/02-31 державним нотаріусом Сіраченко Т.П. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з невідповідністю документа, що посвідчує про право власності на дане спадкове майно вимогам чинного законодавства, оскільки договір купівлі-продажу вищевказаного будинку посвідчений і зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі. Враховуючи вищезазначене, пзивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . В судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу у відсутність його представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не направила свого представника, про дату, час, місце та дату судового розгляду було повідомлено належним чином, пояснення на позов не надано. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [INFO] в м. Києві у віці 65 року помер [PERSON] , про що 14.09.2021 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис №19856, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2021 року (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , право власності на яке на підставі договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості №6408, посвідченого 03.08.2001 року Первомайською філією Південної Товарної Біржі, зареєстровано 16.08.2001 року Первомайським МБТІ за реєстровим №11188 (а.с. 16). З довідки КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 17.10.2022 року №62/060102 вбачається, що на підставі розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації №197-р від 21.05.2016 року вулицю [PERSON] в місті Первомайську Миколаївської області перейменовано на вулицю Романа Шухевича (а.с. 23). У жовтні 2022 року позивачка звернулася до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, на підставі ст. 49 Закону України "Про нотаріат" державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сіраченко Т.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку посвідчений і зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі, що підтверджується постановою від 17.10.2022 року (а.с. 15). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] як дружина померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.11.1979 року, актовий запис №3122 (а.с. 13). Для оформлення спадщини в нотаріальній конторі нотаріусу необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Так,\~до нотаріальної\~контори подано\~договір купівлі-продажу\~об`єкту нерухомості\~№ 6408\~від 03.08.2002\~року,\~укладений між\~ [PERSON] (продавець)\~та [PERSON] \~(покупець),\~посвідчений Первомайською\~філією Південної\~Товарної Біржі,\~про купівлю-продаж\~житлового будинку\~ [ADDRESS] за 5000 гривень, інвентаризаційна вартість будинку складає 18563 грн., на підставі якого 16.08.2001 року за реєстровим № 11188 Первомайським МБТІ за [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок. Згідно постанови Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 17.10.2022 року вказаний договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості № 6408 від 03.08.2002 року державним нотаріусом не може бути прийнятий до нотаріального провадження як правовстановлювальний документ. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Суд встановив, що на час укладення угоди діяли норми ЦК України (в редакції 1963 року), а тому, суд вважає можливим при розгляді справи застосувати цей Кодекс, оскільки, згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакціїї 2003 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності - з 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Позивачка стверджує, що зі свого боку померлий [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу, але так як угода нотаріально не посвідчена, то це позбавляє права успадкувати після його смерті вказаний житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухилення будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст. 15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавець квартири не оспорював після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином,\~суд встановив,\~що продавець\~ [PERSON] \~за договором\~купівлі-продажу\~об`єкту нерухомості\~№ 6408\~від 03.08.2002\~року продав,\~а покупець\~ [PERSON] \~купив житловий\~будинок [ADDRESS] , сторони виконали істотні умови договору, а тому суд вважає визнати його правовстановлювальним документом, який вчинений в межах діючого законодавства і не потребує повторного нотаріального посвідчення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] і в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved