Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Бочаров О.М. звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у жовтні 2022 року заявник звернулася до компетентних органів для того, щоб присвоїти кадастровий номер земельній ділянці біля будинку. Однак, їй було повідомлено про те, що при видачі державного акту було допущено помилку у написанні її прізвища та зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». У зв`язку з цим заявник не може оформити кадастровий номер та в подальшому розпоряджатися сказаним майном. Враховуючи, що в іншому порядку встановити факт належності документу можливості немає, заявник звернулася до суду. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.11.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Бочаров О.М. не з`явилися, але від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та без його участі. На задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви судом повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.01.1981, [PERSON] та [PERSON] 10.01.1981 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 5-25-242 від 31.03.1998 прізвище заявника вказано « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved