Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

18.01.2022 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль», представник позивача Пасечник Ю.А., з позовом про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості до відповідача [PERSON] 15.02.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 16.02.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 11 травня 2022 року. 11.05.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 04.07.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи. 04.07.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 28.09.2022 року в зв`язку з неявкою у часників розгляду справи. 28.09.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 27.10.2022 року в зв`язку з неявкою відповідача. 27.10.2022 року справа не розглядалась в зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Судове засідання призначене на 12.12.2022 року. 12.12.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.12.2022 року. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Заявою про відкриття банківського рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3169/82/798712 від 27.01.2020 року в сумі 116 283 грн. 74 коп., яка складається з наступного: -104 000.00 грн., - заборгованість за дозволеним овердрафтом - 12 283 грн. 74 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом. Та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270.00.00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 27.01.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] , було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3169/82/798712 за яким кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 70 000.00 грн., до 27.01.2024 року під фіксовану процентну ставку 45 % річних, а Позичальник зобов`язувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором. Позивачем видано відповідачеві кредитну картку з кредитним лімітом, кредитні кошти були безготівково перераховані з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритого в АТ «Райффайзенк Банк» для подальшого використання його за цільовим призначенням. Крім того в заяві про відкриття карткового рахунку та надання кредиту № 010/3169/82/798712 від 27.01.2020 року чітко зазначено, що Банк та [PERSON] , уклали цю заяву до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції / угоди № CMDPI від 16 липня 2019 року). Згідно з Угодою № CMDPI від 16 липня 2019 року, яка була укладена між банком та [PERSON] , підписанням цієї угоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзенк Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Всупереч умовам укладеного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 27.10.2021 року має заборгованість за укладеним договором № 010/3169/82/798712 від 27.01.2020 року в сумі 116 283 грн. 74 коп., яка складається з наступного: -104 000.00 грн., - заборгованість за дозволеним овердрафтом - 12 283 грн. 74 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом. Відповідно до рішення кредитора сума пеня не зазначається в рамках даного спору, але продовжує нараховуватись, що не суперечить умовам чинного законодавства Зазначені вище обставини й стали підставою звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що 27.01.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] , було складено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту « Кредитна картка» № 010/3169/82/798712 за яким кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 70 000.00 грн., до 27.01.2024 року під фіксовану процентну ставку 45 % річних, а Позичальник зобов`язувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені договором. що підтверджується копією заяви. Позивачем видано відповідачеві кредитну картку з кредитним лімітом, кредитні кошти були безготівково перераховані з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритого в АТ «Райффайзенк Банк» для подальшого використання його за цільовим призначенням. Крім того в заяві про відкриття карткового рахунку та надання кредиту № 010/3169/82/798712 від 27.01.2020 року чітко зазначено, що Банк та [PERSON] , уклали цю заяву до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/ угоди № CMDPI від 16 липня 2019 року). Згідно з Угодою № CMDPI від 16 липня 2019 року, яка була укладена між банком та [PERSON] , підписанням цієї угоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзенк Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами, що підтверджується копією заяви на акцепт, що підтверджується копією заяви. Таким чином судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір у належній формі та погоджені всі його істотні умови. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Крім того відповідно до наданого суду виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та періодично вносив грошові суми на погашення кредиту, тобто відповідач активно користувався кредитними коштами та фактично виконував умови укладеного договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що Банк, належним чином виконав зобов`язання за укладеним кредитним договором надавши відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом, яким відповідно до виписки по рахунку відповідач активно користувався. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено що відповідач належним чином не виконував зобов`язань за укладеним кредитним договором, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 27.10.2021 року має заборгованість за укладеним договором № 010/3169/82/798712 від 27.01.2020 року в сумі 116 283 грн. 74 коп., яка складається з наступного: -104 000.00 грн., - заборгованість за дозволеним овердрафтом - 12 283 грн. 74 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості, яка виникла станом на 27.10.2021 року за Заявою про відкриття банківського рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3169/82/798712 від 27.01.2020 року в загальній сумі 116 283 грн. 74 коп., яка складається з наступного: -104 000.00 грн., - заборгованість за дозволеним овердрафтом - 12 283 грн. 74 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270.00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved