Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи: органу опіки та піклування Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, в якому просив визначити місце проживання його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із ним та стягнути із [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що відповідачка залишила дитину та не проживає із ними, вона не має ні бажання, ні засобів самостійно виховувати дитину , але періодично заявляє, що відбере доньку. Дитина знаходиться на його утриманні, зареєстрована та проживає із ним. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказуючи на те, що позов вона визнає та підтверджує, що постійно проживає разом із батьками в с.Комарівка. Третя особа: орган опіки та піклування Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника, вказуючи на те, що [PERSON] за висновком щодо визначення місця проживання дитини не звертався. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. Ухвалою від 07 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.23). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із довідки старости Маловасилівського старостинського округу Любашівської селищної ради Одеської області від 10 серпня 2022 року № 193 та акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 10 серпня 2022 року, [PERSON] , [INFO] проживає із батьком [PERSON] , [PERSON] не проживає разом із дитиною, у вихованні дитини допомагає бабуся [PERSON] (а.с.9-10). Разом із тим, із акту обстеження умов проживання від 24 листопада 2022 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позивач в обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] періодично заявляє, що забере доньку. Проте, до суду відповідач надала заяву про визнання позову. Як вбачається із листа Любашівської селищної ради (а.с.27), [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування з питання надання висновку про визначення місця проживання дитини та будь-яких клопотань із цього питання до суду позивач не надавав. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. Отже, із встановлених в судовому засіданні обставин, зокрема, з наданої відповідачкою заяви, про визнання нею заявлених вимог, у судовому засіданні вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини. Матеріали справи також не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Поряд із тим, на час обстеження умов проживання 24 листопада 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] , [INFO] перебували обоє батьків: [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання їхньої доньки, унаслідок чого ні права позивача, ні права дитини не порушені, а тому і судовому захисту не підлягають, у зв`язку з чим , суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову в даній справі. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то суд приходить до наступного. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів, про що надала до суду відповідну заяву, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12 серпня 2022 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією позивач сплатив 992 грн. 40 коп. судового збору за вимогу про визначення місця проживання дитини. В задоволенні позовної вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини відмовлено повністю, тому сплачений судовий збір покладається на позивача. Разом із тим, відповідно до п.3 ч.1 с.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів (а.с. 1). Враховуючи, що позов в частині про стягнення аліментів задоволено повністю, а отже із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial