Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

08 листопада 2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк», якою позивач просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № K2XRRX04900107 від 12.05.2007 року у розмірі 34 220 грн. 33 коп. станом на 14.10.2022 року, яка складається з наступного : 0,00 грн. заборгованість за кредитом; 33668,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 503,90 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 47,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, та судові витрати у розмірі 2481 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № K2XRRX04900107 від 12.05.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2056,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з чим, станом на 14.10.2022 року має заборгованість 68\~724,87 грн., яка складається з : 0,00 грн. заборгованість за кредитом; 33668,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 503,90 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 34552,40 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 34\~220,33 грн., яка складається з наступного : 0,00 грн. заборгованість за кредитом; 33668,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 503,90 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 47,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом і повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, в прохальній частині позову заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і\~рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011\~згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2007 року між Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № K2XRRX04900107, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2056,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців з 12.05.2007 року по 12.05.2008 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Частиною 1 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 3 ст.\~1054\~та ч.\~1\~ст.\~1055\~ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом вимог ч. 1-3 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно ч. 1 ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Суд також враховує, що згідно ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» від 12.05.2007 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. З Довідки про умови кредитування вбачається, що на момент укладення договору відповідач був достеменно обізнаним про умови кредитування, про що свідчить власноручно проставлений підпис на вказаних умовах. Відповідно п. 2.1. Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Згідно п. 3.2.7 Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, сплати відсотки за весь період користування кредитом відсотки, винагороду і неустойку, не пізніше дати зазначеної в повідомленні банку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 14 жовтня 2022 року, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 34220,33 грн., з яких складається : 0,00 грн. заборгованість за кредитом; 33668,57 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 503,90 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 47,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Тобто, позивач, здійснив нарахування відсотків, на які, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахував комісію за користування кредитом і пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Відповідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно ст. 1048 цього кодексу. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців з 12.05.2007 року по 12.05.2008 року. Отже, у межах строку кредитування до 12 травня 2008 року включно відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними). Відтак, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що в розрахунку заборгованості за договором станом на 13 травня 2008 року вказано залишок поточної заборгованості за наданим кредитом в розмірі 0,00 грн. Верховний Суд у своїх висновках неодноразового наголошував, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача, у такому випадку, забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що позивач, не мав права продовжувати нараховувати відсотки, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 33\~668,57 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ч. 1-3 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу на той факт, що за змістом позовних вимог, банк обчислив і нарахував пеню в розмірі 47,86 грн. та комісію в розмірі 503,90 грн. саме на заборгованість за процентами, у стягненні якої з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» суд відмовив. З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення вимог банку щодо стягнення з відповідача пені та комісії, оскільки дані вимоги є похідними від визначеного АТ КБ «Приватбанк» розміру заборгованості за процентами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. При зверненні до суду з даним позовом АТ «Приватбанк» сплачено судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № IHN94B1026 від 14 жовтня 2022 року. Зважаючи на відмову у задоволенні позову, понесені судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed