Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з нею та стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2021 року по 31 травня 2022 року в сумі 29592,37 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 08 листопада 2021 року було розірвано рішенням Здолбунівського районного суду. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . В період вагітності відповідач постійно висловлювався нецензурною лексикою, влаштовував сварки, скандали, застосовував фізичну силу. Після чого вона змушена була повернутися проживати до своїх батьків в м.Здолбунів. Після народження син залишився проживати з нею. Відповідач не заперечував, щоб син проживав з нею. Проте, останнім часом погрожує, що приїде відбере дитину у неї. На даний час дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, почувається комфортно у її сім`ї. Вона працює у ТДВ «Здолбунівський механічний завод" на посаді бухгалтера. Вона створила найкращі умови для сина, в нього є свій дитячий куточок, де він грається, є спальний куточок, де він відпочиває, дитина забезпечена іграшками та іншими речами для розвитку. Враховуючи наведене вище та в інтересах дитини вважає за доцільне визначити місце проживання сина з нею. Також у поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 29592 грн. 37коп., обґрунтовуючи несплатою відповідачем аліментів за судовим рішенням на утримання дитини за період з серпня 2021 року по 31 травня 2022 року. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали повністю та просять задовільнити його. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та дату розгляду справи, заяву про перенесення розгляду справи та розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Представник органу опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та забезпечить його нормальний фізичний та духовний розвиток. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 11 травня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції, актовий запис за № 50. Від шлюбі сторони мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи малолітня дитина [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з матір`ю, [PERSON] , яка приводить і забирає дитину з навчального закладу, відвідує батьківські збори та свята дитини, утримує її та займається її вихованням. Згідно довідки Здолбунівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 3 «Ладоньки» № 11 від 14.06.2022р. [PERSON] регулярно відвідував садочок в період з 01.09.2019р. по 23.02.2022р. Мати [PERSON] приділяла належну увагу здоров`ю дитини, хлопчик добре розвинений відповідно віку. У дитини сформовані культурно-гігієнічні навички і навички самообслуговування, зовнішній вигляд охайний. Мати дитини завжди спілкувалася з вихователями. Цікавилася успіхами і досягненнями дитини, його поведінкою. Батько [PERSON] жодного разу контакту із садочком не підтримував, із вихователями не спілкувався, не цікавився розвитком і вихованням дитини, жодного разу не приходив до навчального закладу, не проводив та не забирав дитину. Позивачка працює в ТДВ «Здолбунівський механічний завод» на посаді бухгалтера та отримує постійний дохід. Відповідач на даний час проживає окремо, вихованням та розвитком сина не займається, не приймає участі у його утриманні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Здолбуніської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради № 243 від 21 жовтня 2022 року, доцільно визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . З висновку органу опіки та піклування вбачається, що за місцем проживання матері [PERSON] в [ADDRESS] , для малолітнього [PERSON] створені всі належні умови для розвитку та виховання. Санітарний стан будинку відповідає санітарно-гігієнічним нормам. При спілкуванні з малолітнім [PERSON] він повідомив, що хоче проживати з матір`ю, а з батьком він не мав жодного контакту. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 3 ст.151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , оскільки це відповідає його інтересам. Установлено, що судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2021 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 02 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття Згідно ч.1 ст.196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З роз`яснень, які містяться в п.22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15\~травня 2006\~року вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Згідно довідки Токмацького відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного МРУ МЮ (м.Дніпро) № 727/18.16 від 10 січня 2022 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 14174,96грн., яка виникла з вини відповідача. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 29592,37 грн. Проте,\~вказана вимога\~підлягає задоволенню\~частково і\~з врахуванням\~вимог ч.1\~ст.196\~СК України,\~до стягнення\~підлягає розмір\~пені,\~що становить 100 відсотків заборгованості, тобто 14174,96 грн. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн., а також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992,40 грн. з позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Outcome: approved