Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON] , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] (дата народження [INFO] ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 1) заборгованість за кредитним договором №HAXRRX16590079 від 30.09.2007 у розмірі 6383,78 грн.; 2) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №HAXRRX16590079 від 30.09.2007 [PERSON] отримав кредит у розмірі 3489,59 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом у Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. 09.09.2013 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2013 позовна заява була задоволена та стягнуто із [PERSON] заборгованість у розмірі 24935,93 грн., нараховану станом на 12.07.2013. Позивач, з посиланням на ст. 526, 529, ч. 2 ст. 625 ЦК України, зазначає, що ухвалення рішення Комінтернівським районним судом м. Харкова від 18.11.2013 не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованості становить 2833,63 грн Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2013, тобто за період з 30.09.2007 по 12.07.2013, то за період після подання позовної заяви від 09.09.2013, з 10.09.2013 по 23.11.2021 відповідач має заборгованість у розмірі 6383,78 грн., яка складається з наступного: 5686,24 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 697,54 грн. 3% річних від простроченої суми. З огляду на викладене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 01.02.2022 позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Засоби забезпечення позову не вживались. У судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~надіслав до\~суду заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі,\~просив розглядати\~справу за\~його відсутності\~на підставі\~наявних в\~матеріалах справи\~доказів.\~Також зазначив,\~щоне\~заперечує проти\~ухвалення заочного\~рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, як шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, за приписами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Отже, відповідач у розумінні ст.ст.128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і оголошенням, розміщеним на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у\~разі повторної\~неявки в\~судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~враховуючи неявку\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 30.09.2007 між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту шляхом підписання анкети та заяви позичальника № HAXRRX16590079 (а.с. 16-17). Згідно з умовами кредитного договору № HAXRRX16590079 від 30.09.2007 Банк надав [PERSON] строковий кредит у сумі 3489,60 грн. на строк 12 місяців з 30.09.2007 по 29.09.2008 включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 47,11 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 581,60 грн.. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії у зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі по тексту - Умов) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «15» по «20» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 357,43 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Для виконання зобов`язань банк відкрив позичальнику рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості. Крім того, відповідно до п. 2.3, 2.4, 2.5 Умов товар та/або інше майно позичальника є предметом застави забезпеченням зобов`язань. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується предметом застави, складає 4289,16 грн.. Предмет застави знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 4.2. Умов, при порушенні позичальником зобов`язані із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користуванням кредитом в розмірі 11,83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках, відповідно до п. 3.3 Умов. 30.09.2007 [PERSON] було видано кредитну картку «Універсальну» № [NUMBER] , що підтверджується його підписом у заяві позичальника № [NUMBER] . Як зазначено у вказаній заяві позичальника, відповідач погоджується з тим, що підписана ним заява, разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), а також Тарифами, складають між ним та банком кредитно-заставний договір. Також, у анкеті-заяві вказано, що відповідач ознайомлений і згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2013 позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» було задоволено у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , код [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» (адреса: м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50, рахунок [NUMBER] , МФО 305299, код 14360570) заборгованість за кредитним договором у розмірі 24735 грн 93 коп. Стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , код [NUMBER] ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 96-А, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, (код ЄДРПОУ 14360570, МФО\~\~305299, р/р\~\~ [NUMBER] ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 (двісті) гривень 00 коп. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , код [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний\~\~банк «Приват Банк», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, (код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р [NUMBER] ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 249 (двісті сорок дев`ять) грн. 36 коп. Рішення набрало законної сили \-\-\-\-\- (а.с. 9-11). Позивач просив,\~з\~посиланням\~на ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК\~України, стягнути з відповідача за період після подання 09.09.2013 позовної заяви до Комінтернівського районного суду м. Харкова, а саме за період з 10.09.2013 по 23.11.2021 заборгованість у розмірі 6383,78 грн., яка складається з наступного: 5686,24 грн. індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 697,54 грн. 3% річних від простроченої суми. Згідно з наданим представником АТ КБ «Приватбанк» розрахунком заборгованості за договором №HAXRRX16590079 від 30.09.2007, за період прострочення грошового зобов`язання з 10.09.2013 до 23.11.2021 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 6383 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 5686 грн. 24 коп. - (інфляційне збільшення); 697 грн. 54 коп. - 3% річних (штрафні санкції). Період простроченого грошового зобов`язання становить 2997 днів (а.с. 12-15). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634\~ЦК України передбачена\~можливість укладення\~договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК\~України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відсотки та індекс інфляції, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто, це є гарантією для кредитора у вигляді настання певних негативних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним узятих за договором зобов`язань. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. З огляду на викладене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право на стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції у зв`язку із несвоєчасним виконанням [PERSON] грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач порушив строки оплати грошових коштів, а тому існують обґрунтовані підстави для стягнення на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція (ч. 3 п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому, якщо термін прострочення виконання боржником грошового зобов`язання становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт, рішення суду). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припинилося зі зверненням до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з позовом про стягнення основного боргу), суд вказує, що з цього часу інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, оскільки рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2013 (справа № 641/10569/13-ц) стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором №HAXRRX16590079 від 30.09.2007 в сумі 24935,93 грн., тобто визначено грошове зобов`язання [PERSON] на користь АТ КБ Приватбанк, однак, це зобов`язання не виконане, тому наявні правові підстави для застосування статті 625 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за період з 10.09.2013 по 23.11.2021 становить 6383,78 грн., яка складається з: 5686,24 грн. інфляційні витрати, які виникли у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, 697,54 грн. - три відсотки річних від простроченої суми. Суд приймає до уваги розрахунки, надані позивачем, та вважає їх обґрунтованими. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №HAXRRX16590079 від 30.09.2007 за період з 10.09.2013 по 23.11.2021 у розмірі 6383,78 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved