Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 29.10.2019 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про виселення і відшкодування моральної шкоди, у якому просила: - визнати протиправними дії [PERSON] та виселити його з квартири, загальною площею 55,9 кв.м, розташованою за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавши його не чинити їй перешкод у вільному володінні, користуванні, розпорядженні цієї квартирою; - стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. В обґрунтування позову вказала, що протягом тривалого часу вона за допомогою рідних займалася пошуком квартири в м. Одесі для придбання у власність та переїзду на постійне місце проживання. У перших числах листопада 2018 р. на телефон сина зателефонувала ріелтор та повідомила, що знайшла вільну двокімнатну квартиру, загальною площею 55,9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . 6-7 листопада її син прибув за вказаною адресою, де ріелтор «Лариса» представила продавця квартири [PERSON] , що той підтвердив особисто, що власником квартири є його син [PERSON] та попросив завдаток 500 доларів США, домовилися зустрітися в нотаріальній конторі для укладення договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до домовленості, 14.11.2018 р. вона, її чоловік та син прибули до нотаріальної контори по [ADDRESS] , де зустріли [PERSON] , його батька [PERSON] . Дружину [PERSON] з дитиною. Після відповідної перевірки приватний нотаріус Сватаненко О.В. повідомила, що квартира вільна, обтяжень не має, власником квартири є [PERSON] , інших власників не має, надала в електронному вигляді витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. В присутності нотаріуса, ними укладено договір купівлі-продажу квартири, та нею передано [PERSON] суму, еквівалентну 877 700 грн., про він написав розписку. З вказаного моменту вона набула права власності на спірну квартиру. Оскільки двері квартири були вкрай погані, вони замінили їх на броньовані, поставили свої замки, завезли з чоловіком майно. Через декілька днів після придбання квартири, її сину зателефонував раніше їм незнайомий [PERSON] , який у грубій формі заявив, що є власником квартири, погрожував та вимагав віддати ключі. З приводу вказаних протиправних дій, змушена була поставити квартиру під охорону та звернулася із відповідною заявою до поліції. 16.10.2019 р. їй зателефонували зі охоронної організаціїта повідомили, що в її квартиру проникла невідома особа та їх група виїхала для з`ясування обставин. Її син приїхав на місце та з`ясувалося, що у квартиру проник [PERSON] , змінив замки та пошкодив роботу охоронної сигналізації, в грубій формі заявив, що є власником квартири, погрожуючи сказав, що до квартири не пустить. Не зважаючи на їх спроби, вона не може потрапити у свою квартиру, відповідачем здійснено перешкоди у вільному володінні, використанні, розпорядженні її власністю та не пускає до її квартири, у якій знаходяться її речі. Ухвалою суду від 15.11.2019 року позовну заяву залишено без руху. 25.11.2019 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.12.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 27.01.2020 року. Ухвалою суду від 10.12.2019 року заяву позивачки про забезпечення позову повернуто позивачці. До суду 27.12.2019 року [PERSON] надав відзив, в якому просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що 12.01.2006 р. між ним та ТОВ «Берег-Будгруп» був укладений договір про пайову участь у будівництві житла №2362, за п. 2.1 якого, товариство зобов`язувалося здійснити будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS] та після прийняття будинку до експлуатації передати її йому за актом приймання-передання. Згідно декларації ОД 14316063172, вищевказаний житловий будинок був прийнятий в експлуатацію 03.03.2016 р. 20.04.2016 р. між ним та ТОВ «Берег-Будгруп» підписаний акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] . В подальшому, на підставі вищевказаного договору та акту, КП «Центр державної реєстрації» була здійснена реєстрація права власності на квартиру. За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, його право власності на спірну квартиру зареєстроване 07.11.2018 р., номер запису про право власності 29060869. Вказану квартиру він нікому не відчужував. З огляду на вказане, йому не зрозуміло, з яких підстав 14.11.2018 р. було укладено договір купівлі-продажу на спірну квартиру. Також, 27.12.2019 року надійшла зустрічна позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олена Вікторівна, [PERSON] , за яким просив: - визнати недійним договір купівлі-продажу від 14.11.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В., зареєстрований у реєстрі за №1769; - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В. 14.11.2018 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 28913552. В обґрунтування зустрічного позову вказав, що під час укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу, нотаріусом за допомогою відповідних державних реєстрів не було проведено належної перевірки заявлених та вже зареєстрованих речових прав на квартиру [ADDRESS] , а також не перевірено зареєстровані обтяження речових прав на цю квартиру, внаслідок чого було допущено укладення спірного договору. Крім того, посвідчення договору не могло бути здійснено у зв`язку з наявністю застави (іпотеки), оскільки ним сплата вартості квартири здійснено, в тому числі за рахунок коштів, отриманих за кредитним договором. 31.01.2006 р. ним з АППБ «Аваль» укладено договір застави майнових прав. Посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за яким ним передано банку майнові права на квартиру [ADDRESS] . Вказаний вид забезпечення виконання зобов`язань (іпотека) досі є чинною. Змінився іпотекодержатель, з 30.08.2017 р. ним є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп». Ухвалою суду від 29.01.2020 року заяву позивачки про забезпечення позову повернуто позивачці. У підготовче засідання призначене на 27.01.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 03.02.2020 року. 31.01.2020 року [PERSON] надала суду відзив на зустрічний позов. Вказала, що проти зустрічного позову заперечує, оскільки за договором купівлі-продажу вона є добросовісним набувачем; у зустрічному позові [PERSON] не зазначено у чому полягає її провина при укладенні договору. Не наведено доказів її вини, посилається лише на неправомірні дії нотаріуса. Ухвалою суду від 03.02.2020 року до спільного розгляду прийнято вказаний зустрічний позов [PERSON] , у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 16.03.2020 року з метою надання часу на відповідні процесуальні дії (відзив на позов, надання доказів). 12.03.2020 року [PERSON] надала суду уточнену\~позовну заяву до [PERSON] , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сватаненко Олена Вікторівна, [PERSON] , про визнання добросовісним набувачем, у якій просила: - визнати її добросовісним набувачем права власності на квартиру, загальною площею 55,9 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вказала, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири жодним чином не порушувала діюче законодавство. Продавець після відповідної перевірки у нотаріуса, передав їй квартиру, а вона йому гроші в повному обсязі, вважає, що з вказаного часу є добросовісним набувачем. [PERSON] у своєму зустрічному позові не навів жодних доказів, що нею були порушені умови укладеного договору, чи було допущено зловживання правами. Вказує, що спірний будинок введено у експлуатацію у 2016 році, квартира тричі перепродавалася різним особам, і лише після укладення нею договору, він з`явився, зламав поставлені нею двері та сигналізацію, до квартири її не пускає. 13.03.2020 року [PERSON] подано заяву про збільшення зустрічних позовних вимог, у якій просив: - визнати недійним договір купівлі-продажу від 14.11.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В., зареєстрований у реєстрі за №1769 із застосуванням ст. 1212 ЦК України щодо наслідків недійсності правочину; - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В. 14.11.2018 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 28913552; - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.11.2018 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольгою Сергіївною та зареєстрований у реєстрі за №2077 із застосуванням ст. 1212 ЦК України щодо наслідків недійсності правочину; - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , проведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. 05.11.2018 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 28751484; - визнати недійсним договір про порядок викупу паю від 12.01.2017 р. №317, укладений між Обслуговуючим кооперативом «Граніт» і [PERSON] ; - визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Вальковим Д.Г. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 28100114. У підготовче засідання призначене на 16.03.2020 року, представник позивачки адвокат Крижановський В.Я. заявив клопотання про прийняття збільшення зустрічних\~позовних вимог (т.1, а.с.132-139), за якою позов збільшено на 6 немайнових вимог про визнання недійсними договорів, яке підтримав і сам позивач та просив залучити як співвідповідачів - [PERSON] , [PERSON] , ОК «Граніт». Ухвалою суду\~від 24.03.2020\~року вказану\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог [PERSON] \~до [PERSON] \~та інших\~від 13.03.2020 року залишено без\~руху,\~встановлено позивачу\~строк для\~усунення недоліків. При цьому 16.03.2020 року суд протокольною ухвалою залучив у відповідності до ст.51 ЦПК України в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , Обслуговуючий кооператив «Граніт». Розгляд справи відкладено на 04.05.2020 року. Вимоги ухвали суду від 24.03.2020 року були виконанні представником відповідача 24.04.2020 року та надано до суду докази про сплату судового збору. У підготовчому засіданні 04.05.2020 року, суд, згідно ст.ст.48, 49 ЦПК України протокольно прийняв до розгляду збільшення зустрічних позовних вимог, розгляд справи відкладено на 22.06.2020 року. До суду 22.06.2020 року були подані пояснення третьої особи ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», які протокольно того ж дня були прийняті судом до розгляду. Розгляд справи відкладений на 27.07.2020 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про неврученням зустрічного позову [PERSON] 04.06.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В. подано лист про розгляд справи за відсутності. Крім того, вказала, що при здійсненні нею пошуку за ідентифікатором: адреса об`єкта нерухомого майна: [ADDRESS] , сформований нею 14.11.2018 р. інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна №145319026 була наявна на той момент актуальна інформація лише про квартиру з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1653171151101, номер запису про право власності 28751484, що також вбачалось з наданих їй правовстановлюючих документів. Будь-яких інших відкритих розділів на квартиру за вказаною адресою в Державному реєстрі прав, на день вчинення нотаріальної дії не було, оскільки існування другого відкритого розділу на квартиру за однією адресою стало би підставою для витребування нею додаткових відомостей та відповідно відкладення вчинення нотаріальної дії. На момент реєстрації нею заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON] що розташована за адресою: [ADDRESS] (14.11.2018 р.), з реєстраційним номером 1653171151101, заяв в стані зареєстровано щодо цієї квартири, в тому числі поданої заявником [PERSON] окрім заяви [PERSON] , що була зареєстрована нею, в Державному реєстрі не було. Отже, станом на 14.11.2018 р. на момент посвідчення нею договору, в Державному реєстрі був наявний лише один відкритий розділ на спірну квартиру. Звертала увагу, що не можуть бути заведені дві реєстраційні справи (відкрито два розділи) на один той самий об`єкт нерухомого майна. Вважала, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає.(т.1 а.с.198-199). 22.06.2020 року представником ТОВ «Фінансова\~компанія «Укрфінанс\~Груп» подано\~пояснення третьої особи щодо позову, у яких просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] та вимоги [PERSON] задовольнити. Вказали, що 12.01.2006 р. між ТОВ «БЕРЕГ-БУДГРУП» та [PERSON] укладено договір №2362 про пайову участь будівництва житла, відповідно до умов якого підприємство зобов`язалось здійснити будівництво двокімнатної квартири за [ADDRESS] , секції Ж, а пайщик сплатити її вартість та після здачі будинку до експлуатації прийняти вказану квартиру за актом приймання-передачі. Вартість вказаної квартири була сплачена пайщиком за рахунок кредитних коштів на підставі кредитного договору №014/0044/74/44819 від 30.01.2006 р., сума кредиту 40500 доларів США, укладеного з АТ «Райффайзен Банк Аваль». В забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором [PERSON] передав в заставу банку майнові права за договором №2362 від 12.01.2006 р. про пайову участь у будівництві житла, а саме: будівництво квартири [ADDRESS] на підставі укладеного договору застави майнових прав від 31.01.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., зареєстрованого у реєстрі за №148. 30.08.2017 р. між АТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладені договори відступлення права вимоги та Договір про відступлення прав за договорами застави від 05.09.2017 р., згідно яких право вимоги за кредитним договором та договором застави майнових прав перейшли до Товариства. На виконання рішення Малиновського районного суду Одеської області від 06.09.2012 р. видано виконавчий лист №1519/2684/12 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. 05.06.2018 р. Малиновським районним судом м. Одеси у справі №1519/2684/2012 замінено сторону виконавчого провадження на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». У зв`язку із вказаним, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1519/2684/12 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» заборгованості у сумі 1162175,35 грн. В ході проведення виконавчих дій, зазначений предмет іпотеки: майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] знаходився на реалізації шляхом проведення продажу з електронних торгів ДП «СЕТАМ». В подальшому, було виявлено, що право власності за тою самою адресою зареєстровано за [PERSON] . У зв`язку із виникненням сумніві щодо достовірності документів., які стали підставою для реєстрації права власності за [PERSON] . Товариство звернулось до ОК «Граніт» із запитом про надання інформації щодо достовірності документів, які стали підставою для реєстрації права власності. На що отримали відповідь, що ОК «Граніт» ніколи не відчужував вказану квартиру чи майнові права на неї, тощо. До суду 21 та 22 липня 2020 року надходили аналогічні за змістом пояснення приватного нотаріуса Сватаненко О.В. У підготовчому засіданні 27.07.2020 року були присутні представник позивача Крижановський В.Я., відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] , представник третьої особи Алексашкіна С.В.. Інші учасники процесу в засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Ухвалою суду від 29.07.2020 року клопотання про\~витребування доказів задоволено, витребувано докази із Управлінні державної\~реєстрації Юридичного департаменту Одеської\~міської ради. У задоволенні клопотання приватного нотаріуса Сватаненко О.В. про залучення третіх осіб відмовлено. Розгляд справи відкладено на 05.10.2020 року. 14.08.2020 року з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту ОМР надійшли копії реєстраційних справ, витребуваних ухвалою суду від 29.07.2020 року. Розгляд справи призначений на 05.10.2020 року, відкладено на 09.11.2020 року. Ухвалою суду від 12.11.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 03.02.2021 року. У судове засідання призначене на 03.02.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 03.03.2021 року. Розгляд справи призначений на 03.03.2021 року відкладено на 11.05.2021 року у зв`язку із слуханням іншої цивільної справи. У судовому засіданні 11.05.2021 року була присутня приватний нотаріус ОМНО Сватаненко О.В., . за згодою учасників справи суд за клопотанням нотаріуса змінив порядок дослідження доказів, ухваливши спочатку вислухати пояснення нотаріуса [PERSON] , після чого заслухати сторони по справі, яка надала суду пояснення щодо обставин справи, також надала пояснення в письмовому вигляді, просила відмовити у задоволенні зустрічного позову з викладених підстав, та наполягала що на момент посвідчення нею договору купівлі-продажу за [PERSON] право власності за [PERSON] не було зареєстровано. У судовому засіданні також була присутня представник ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» - Алексашкіна С.В., інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, 11.05.2021 року від представника [PERSON] адвоката Крижановського В.Я. на адресу суду поштою та від представника [PERSON] адвоката Кондракова В.В. на електронну адресу суду надійшли клопотання про відкладення. Протокольною ухвалою суду, з урахуванням клопотання нотаріуса, надано їй можливість у судовому засіданні висловити свою позицію, після чого оголошено перерву до 07.07.2021 року з метою виклику представників сторін за обома позовами. У судовому засіданні 07.07.2021 року були присутні відповідач [PERSON] , [PERSON] , представник ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» - Алексашкіна С.В., інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 16.09.2021 року у зв`язку з відсутністю інших учасників справи та відсутністю належного їх повідомлення. Ухвалою суду від 07.07.2021 р. виправлено описку в ухвалі суду від 12.11.2020 р. У судове засідання 16.09.2021 року з`явилися представник [PERSON] адвокат Крижановський В.Я. та представник ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» - Алексашкіна С.В., інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, протокольною ухвалою суду визнано неявку [PERSON] та його представника неповажними, по справі оголошено перерву до 18.11.2021 року. 18.11.2021 року від [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання, в якому просив залучити його до участі у справі в якості співпозивача. У судове засідання призначене на 18.11.2021 року з`явився представник [PERSON] адвокат Васильєв Ю.Ю., клопотання про відкладення підтримав, просив суд відкласти розгляд справи, щодо клопотання [PERSON] про залучення його до у часті у справі в якості співпозивача заперечував. \~ \~ \~ \~У судове засідання з`явився представник [PERSON] адвокат Крижановський В.Я., проти відкладення розгляду справи не заперечував, також підтримав клопотання щодо залучення до участі у справі в якості співпозивача [PERSON] (син позивачки), зазначивши, що даний спір зачіпає його інтереси. Представник ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» - Алексашкіна С.В. щодо відкладення розгляду справи не заперечувала, щодо клопотання про залучення співпозивача заперечувала, оскільки [PERSON] з самого початку розгляду справи був присутнім в судових засіданнях на протязі 3-х років як вільний слухач. Протокольною ухвалою суду, враховуючи, що підготовче засідання закрито ще 09.11.2020 року і [PERSON] був присутній в залі суду як вільний слухач протягом усього розгляду справи, та згідно ст.50 ЦПК України передбачено залучення в якості співпозивачів лише у разі пред`явлення спільного позову, та нормами ЦПК не передбачено залучення співпозивачем після подачі позову, і він не пред`являв самостійний позов, відмовлено у задоволені клопотання [PERSON] про його залучення до участі у справі в якості співпозивача за позовом [PERSON] . Клопотання адвоката Васильєва Ю.Ю. задоволено та відкладено розгляд справи до 20.01.2022 року, надавши час для ознайомлення з матеріалами справи. 20.01.2022 року від представника [PERSON] [PERSON] на електронну адресу суду та [PERSON] через канцелярію суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи. У судове засідання призначене на 20.01.2022 року з`явився представник [PERSON] адвокат Крижановський В.Я., підтримав клопотання [PERSON] , щодо заяви представника [PERSON] [PERSON] залишив на розсуд суду. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що в матеріалах справи міститься клопотання [PERSON] про зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства до набрання законної сили рішення в цій справі. Просив зазначене клопотання задовольнити, пояснивши при цьому, що кримінальне провадження ще не знаходиться на розгляді в суді. Представник ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» - Алексашкіна С.В. у судове засідання з`явилася, клопотання адвоката Санькова С.В. підтримала, стосовно заяви [PERSON] просила продовжити розгляд справи., та надала суду свої пояснення, якими просить відмовити у позові Кузьменко та задовольнити позов [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] не заперечував проти подальшого розгляду справи, надав свої пояснення і позов [PERSON] не визнав, підтримав свої позовні вимоги, проти клопотання про зупинення провадження заперечував, зазначивши, що відсутні підстави для зупинення. Суд протокольною ухвалою згідно п.3 ч.3 ст.223 ЦПК України відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Васильєва Ю.Ю. про відкладення судового засідання, оскільки у судовому засіданні присутній сам [PERSON] і адвокатом не надано доказів в підтвердження поважності причин його неявки. Відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про відкладення згідно п.4 ч.3 ст.223 ЦПК України, оскільки у справі приймає участь її адвокат. Згідно ч.3 ст.223 ЦПК України проводити судове засідання у відсутності представника ОК «Граніт», [PERSON] , [PERSON] та відсутності приватного нотаріуса Сватаненко О.В. згідно її заяви. Ухвалою суду від 20.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представнику позивача про зупинення провадження у справі і оголошено перерву до 03.03.2022 року. 03.03.2022 року учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з чим судове засідання відкладено на 19.04.2022 року. 19.04.2022 року в судове засідання позивачка та її представник адв. [PERSON] не з`явились, надавши до суду заяви з клопотанням відкласти судове засідання по закінченню воєнного стану. З`явився представник відповідача і відповідач [PERSON] .. Враховуючи першу неявку позивачки, її представника судове засідання відкладено на 02.06.2022 року. 02.06.2022р. в судове засідання позивачка та її представник адв. [PERSON] не з`явились, надавши до суду заяви з клопотанням відкласти судове засідання по закінченню воєнного стану. З`явився представник відповідача і відповідач [PERSON] . Враховуючи неявку позивачки ї представника судове засідання відкладено на 04.07.2022 року. 04.07.2022 року в судове засідання позивачка та її представник адв. [PERSON] не з`явились,, надіслали заяви про відкладання судового засідання у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та введенням воєнного стану в Україні. З`явився представник відповідача і відповідач [PERSON] , які просили відмовити у їх клопотанні про відкладення. Оскільки вони весь цей час під час воєнного стану з`являються в суд, добросовісно виконують свої обов`язки як учасника процесу, а позивачка та її представник зловживають своїми процесуальними правами, та просили розглядати справу у їх відсутності. Ухвалою суду\~від 04.07.2022\~року судове\~засідання відкладено\~на 08.09.2022\~р.\~в даній\~ухвалі суд\~роз`яснив позивачу\~та її\~представнику наслідки\~неявки в\~судові засідання\~та їх\~права,\~а також\~щодо розумності тривалості судового розгляду 31.08.2022 р. та 06.09.2022 р. представником [PERSON] адвокатом Крижановським В.Я. через канцелярію суду подано заяву про перенесення розгляду справи після закінчення дії військового стану в Україні. 02.09.2022 р. [PERSON] через канцелярію суду подано заяву про відкладення розгляду справи по закінченню дії воєнного стану в Україні. 08.09.2022 р. представником [PERSON] адвокатом Васильєвим Ю.Ю. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у відсутність, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Просив відмовити у задоволенні клопотання [PERSON] щодо відкладення розгляду справи у зв`язку із зловживанням стороною такими клопотаннями. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив, розгляд справи відкласти на 09.11.2022 р. В судове засідання 09.11.2022 р. сторони не з`явилися, від позивачки та її представника знову надійшли заяви про відкладення розгляду справи, від приватного нотаріуса Сватаненко надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності, від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність. Суд вважає клопотання позивачки та її представника про відкладення розгляду справи не обґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки не вбачає в даному випадку поважності причин не явки. Сторона позивача неодноразово направляла аналогічні клопотання про відкладення розгляду справи, не скориставшись при цьому можливість прийняття участі в режимі відеоконференції або надіслання суду заяви про розгляд справи у відсутність. Суд звертає увагу, що справа перебуває в провадженні суду з 29.10.2019 року, а подання вказаного клопотання, на думку суду направлено на затягування розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони. Суд, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, належним сповіщенням всіх представників сторін, надання учасниками справи своїх пояснень суду, вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла та незначний проміжок часу, під час якого суддею в залі судових засідань розглядались справи, а також складністю справи, повний текст судового рішення виготовлено 05.12.2022 року. Дослідивши і проаналізувавши матеріали справи, з урахуванням наданими учасниками справи пояснень, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що предметом позовних вимог\~позивачки за первісним\~позовом є\~визнанню за\~нею права\~добросовісного позивача\~щодо квартири\~за адресою : [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 55,9 кв.м, у тому числі житловою площею 27,9 кв.м. Підставою позовних вимог вбачається наявність у неї зареєстрованого права власності за договором купівлі-продажу від 17.11.2018р. За зустрічним позовом Санькова предметом позовних вимог є визнання недійсними правочинів, в результаті яких [PERSON] набула право власності на спірну квартиру. Підставою позовних вимог зазначається наявність у нього вже зареєстрованого права власності на квартиру за адресою : [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 55,9 кв.м, у тому числі житловою площею 27,9 кв.м. Щодо зареєстрованого права власності на спірну квартиру за [PERSON] судом встановлено наступне: Судом встановлено, що 12.01.2017 р. між Обслуговуючим кооперативом «Граніт» та [PERSON] укладено договір №317 про порядок викупу паю, за п. 1.1 якого кооператив приймає пайовика в пайову участь в будівництві багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 142 том 1, 17-19 том 2). За абзацем третім п. 1.2 договору, на умовах та в строки, вказані у договорі кооператив зобов`язується по закінченню будівництва та введення будинку в експлуатацію, передати пайовику розташовану в будинку [ADDRESS] (будівельна адреса) одну двокімнатну квартиру [ADDRESS] , на 9 поверсі загальною площею 55,9 кв.м (в подальшому квартира) та документи, необхідні для оформлення права власності на кватиру. Розташування квартири в будинку вказано на викопіюванні з поверхового плану будинку (додаток №1). Відхилення загальної площі від вказаних розмірів в більшу чи меншу сторону в межах 1 (одного) метра квадратного, визнається допустимим та не впливає на розмір паю, в інакшому випадку розмір паю збільшується або зменшується. Згідно п. 1 розділу 2 договору, сума паю, яку пайовик зобов`язаний сплатити кооперативу, у відповідності з даним договором визначена в розмірі 757724 грн. включаючи НДС, що в еквіваленті до іноземної валюти складає 27950 доларів США. За п. 5.1 договору, строк здачі будинку в експлуатацію 1 квартал 2016 року. При внесенні пайовиком 100% суми паю та введення будинку в експлуатацію, протягом 30 календарних днів після отримання сертифікату відповідності, кооператив зобов`язується передати пайовику квартиру за актом приймання-передачі (п. 5.2 договору). За свідоцтвом №305 від 12.01.2017 р. виданим Обслуговуючим кооперативом «Граніт», останні підтвердили, що [PERSON] з 12.01.2017 р. є асоційованим членом ОК «Граніт» (а.с. 143). 23.03.2017 р. між ОК «Граніт» та [PERSON] укладено акт №317 приймання-передачі квартири, за яким кооператив на виконання пайового договору №317 від 12.01.2017 року передає власнику одну двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 20 том 2). Згідно довідки №305 від 14.09.2017 р. ОК «Граніт», останні отримали від [PERSON] суму у розмірі 757724 грн. за квартиру [ADDRESS] , 12.01.2017 р. на умовах договору №317 в порядку викупу паю в будівництві багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , що є 100% від суми вказаної у договорі (а.с. 144 том 1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №143176088 від 29.10.2018 р., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1653171151101,\~загальна площа\~55,9\~кв.м,\~житлова 27,9\~кв.м,\~двокімнатна квартира\~розташована на\~ІХ поверсі\~ХІV\~поверхового будинку,\~17.09.2018 р. КП «Департамент державної реєстрації» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер 317 від 23.03.2017 р., видавник ОК «Граніт», довідка серія та номер 305 від 14.09.2017 р., свідоцтво серія та номер 305 від 12.01.2017 р., договір про порядок викупу паю серія та номер 317 від 12.12.2017 р., зареєстровано право власності за [PERSON] (а.с. 26 том 2). 05.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С., зареєстрований у реєстрі за №2077 (а.с. 140-141 том 1). Пунктом 4 договору визначено, що продаж квартири вчинено за 648500 грн.. які представник продавця отримав повністю від покупця до підписання цього договору. За п. 1 договору, продавець передає у власність покупця (продає), а покупець оплачує та приймає квартиру [ADDRESS] , житловою площею 27,9 кв.м, загальною площею 55,9 кв.м. Згідно п. 2 договору, належність продавцю квартири підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою нотаріусом до посвідчення цього договору шляхом безпосереднього доступу 05.11.2018 р. №143946429. Право власності продавця у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 17.09.2018 р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Департамент державної реєстрації», Одеська область за номером 28100114, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1653171151101. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №144555563 від 08.11.2018 р., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1653171151101, загальна площа 55,9 кв.м, житлова 27,9 кв.м, двокімнатна квартира розташована на ІХ поверсі ХІV поверхового будинку, 05.11.2018 р. зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2018 р. (а.с. 27 том 2). 14\~листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за п. 1 якого, [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність і сплачує визначену цим договором грошову суму за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею 55,9 кв.м, у тому числі житловою площею 27,9 кв.м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В. (а.с. 9-10 том 1). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1653171151101. П. 2 вищевказаного договору визначено, що квартира належить продавцю на підставі приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Левчук О.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 05.11.2018 р. за реєстровим №2077, право власності на яку зареєстровано цим же приватним нотаріусом Державним реєстратором прав на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.11.2018 р., номер запису про право власності 28751484. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1653171151101. За п. 3 договору, продаж вчинено за 877700 грн. Згідно п. 7 договору, вищезазначена квартира під забороною (арештом), в іпотеці та у заставі, в податковій заставі не перебуває, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна: 145295002, 145295599, 145295906 від 14.11.2018 р. Право власності [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 14.11.2018 р., що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145329316 від 14.11.2018 р. (а.с.12 том 1). Згідно вказаного вище витягу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1653171151101, опис об`єкта: загальна площа (кв.м) 55,9, житлова площа (кв.м) 27,9, матеріали стін: газобетон. Опис: двокімнатна квартира розташована на ІХ поверсі ХІV поверхового будинку розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначене також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №145444782 від 15.11.2018 р., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1653171151101, загальна площа 55,9 кв.м, житлова 27,9 кв.м, двокімнатна квартира розташована на ІХ поверсі ХІV поверхового будинку, 05.11.2018 р. зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.2018р. (а.с. 28 том 2). Судом встановлено, що при посвідченні договору купівлі-продажу від 14.11.2018 р. та при реєстрації за [PERSON] права власності на підставі вказаного договору, приватним нотаріусом ОМНО Сватаненко О.В. було проведено перевірку майна, що відчужувалось [PERSON] [PERSON] , зокрема здійснено пошук у реєстрі прав власності на реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №1653171151101 та встановлено, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] під забороною (арештом), в іпотеці та у заставі, в податковій заставі не перебуває, що приватним нотаріусом відображено у п. 7 договору купівлі-продажу від 14.11.2018 р. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що нотаріусом вжито всіх передбачених законодавством дій задля перевірки нерухомого майна. Посилання відповідача на порушення ПН ОМНО [PERSON] вимог законодавства при посвідченні договору купівлі-продажу від 14.11.2018 р. не заслуговують на увагу, оскільки нотаріусом вчинено всі передбачені дії, що відповідно відображено як у спірному договорі так і у її письмових поясненнях наданих суду 04.06.2020 р. (а.с. 198-199 том 1). З пояснень представника позивачки та позову вбачається, що позивачка після вчинення правочину замінила вхідні двері та замок і поставила квартиру на охорону під сигналізацію. Відповідно до рапорту старшого групи ГБР [PERSON] , 16.10.2019 р. о 12-11 год., наряд групи швидкого реагування «Карабінер» отримав повідомлення від оператора за адресою: [ADDRESS] , прибувши за вказаною адресою о 12-17 год., виявили громадянина [PERSON] , який показав документи про право власності на вказану квартиру та пояснив, що він за допомогою майстра відчинив двері квартири, замінив замки та зняв сигнальне обладнання по оборонній сигналізації. Вказаний громадянин був затриманий до з`ясування обставин. Було викликано поліцію для встановлення законності дій (а.с. 16 том 1). Щодо зареєстрованого права власності на спірну квартиру за [PERSON] судом встановлено наступне: 12.01.2006 року між ПАТ «Берег-Стройгруп» та [PERSON] укладено договір №2362 про дольову участь будівництві житла, за п. 2.1 якого пайовик зобов`язується прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку, а підприємство здійснити будівництво 2 кімнатної квартири в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , яка після здачі будинку в експлуатацію передає пайовику згідно акту приймання-передачі, вартість якої пропорційна сумі дольової участі пайовика в будівництві житлового будинку (а.с. 44-47 том 1). За п. 3.1 договору загальна вартість 55,52 кв.м загальної площі придбаної квартири складає 249424,64 грн. (по курсу НБУ за 1 долар США 5.05 грн. на момент укладення договору від 12.01.2006 р., що еквівалентно 49412,8 доларів США, з врахуванням використання при будівництві імпортуємих матеріалів та обладнання. 31.01.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] укладено договір застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., зареєстрований у реєстрі за №148 (а.с. 78-80, 225-227 том 1). За п. 1.1 договору, цим договором забезпечується виконання заставодавцем зобов`язань перед заставодержателем, що випливають з укладеного між ними кредитного №014/0044/74/44819 від 30.01.2006 р., згідно якого заставодавець отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 40500 доларів США, строком повернення по 30.01.2026 р., та зобов`язується сплатити заставодержателю суму кредиту, нарахованих 12,5 відсотків річних по ньому, штрафних санкцій, у разі їх застосування та відшкодувати завдані збитки у разі порушення зобов`язань за кредитним договором у розмірі та на підставах, передбачених договором. Пунктом 1.2 договору передбачено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором заставодавець на умовах, передбачених цим договором передає у заставу майнові права за договором №2362 від 12.01.2006 р. про пайову участь у будівництві житла, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» та заставодавцем. Предметом договору №2362 від 12.01.2006 р. про пайову участь у будівництві жита є будівництво квартири [ADDRESS] ,\~секції Ж, яка має бути збудована Підприємством та перейде у власність заставодавця після вводу в експлуатацію. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №122648164 від 03.05.2018 р., 03.02.2006 року внесено запис про іпотеку 22181139 за адресою: [ADDRESS] ; майнове право на квартиру, що будується загальною площею 55.52 кв.м, іпотекодавець [PERSON] , іпотекодержатель ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» (а.с. 80 том 1) без присвоєння об`єкту реєстр. номеру. [PERSON] сплачено 208534,64 грн. за договором №2362 від 12.01.2006 р., що підтверджено квитанцією від 31.01.2006 р. (а.с. 77 том 1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №142789671 від 25.10.2018 р., 03.02.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. на підставі повідомлення АППБ «Аваль» про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою №15-44/18/458 від 01.02.2006 р., внесено запис про іпотеку за №22181139; актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: майнові права\~на квартиру,\~що будується заг. пл. 55,52 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-25 том 2) без присвоєння об`єкту реєстр. номеру. 20.02.2012 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОК «Граніт» був укладений договір на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , відповідно до якого, предметом договору є виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва другої черги житлового комплексу «Акапулько-2», що складається з п`яти секцій житлового будинку з підземним паркінгом (а.с. 36-45 том 2). Згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 03.03.2016 р. затвердженого Департаментом ДАБІ в Одеській області, будівництво житлового комплексу (ІІ черга), за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Педагогічна, 21; замовник: ОК «Граніт» вирішено вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (а.с. 48-50 том 1). За актом №317 приймання-передачі квартири [ADDRESS] від 20.04.2016 р. складеним між ТОВ «Берег-Стройгруп» та [PERSON] , забудовник передає [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 59 том 1). Згідно розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №540 від 06.12.2017 р., розглянувши звернення державної установи «Інститут стоматології та щелепно-лицевої хірургії академії медичних наук України» щодо присвоєння адреси: [ADDRESS] , житловому комплексу (ІІ черга), який побудований за адресою: [ADDRESS] (будівельний номер), присвоєно адресі [ADDRESS] , житловому комплексу (ІІ черга), який побудований за адресою: [ADDRESS] (будівельний номер) (а.с. 46 том 2). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №146491652 від 22.11.2018 р., право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1701439951101, квартира, загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано \~07.11.2018 р. за [PERSON] на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна серія та номер б/н від 20.04.2016 р., видавник ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] ; договір про пайову участь будівництва житла, серія та номер: 2362, виданий 12.01.2006 р., видавник ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] технічний паспорт серія та номер б/н, виданий 07.11.2018 р., видавник ФОП [PERSON] , виписка серія та номер 20/04/16-1, виданий 20.04.2016 р., видавник ТОВ «Берег-Будгруп», ТОВ «Берег-Будгруп» та [PERSON] , серія та номер 1, виданий 18.08.2014 р. видавник додаткова угода, (а.с. 60 том 1). 30.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4680, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників за кредитними договорами. Вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання Договору зазначені в додатку №1 до Договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною (а.с. 228-231 том 1). Згідно витягу з додатку №2 до договору відступлення права вимоги №114/7-4680 від 30.08.2017 р., реєстру боржників №1 від 30.08.2017 р., новим кредитором ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» отримано право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/0044/74/44819 від 30.01.2006 р. (а.с. 231 том 1). 31.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, за умовами якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором і зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних Реєстрів Боржників, первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекордержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у Додатку №1 до цього договору реєстрі іпотечних договорів. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстровано у реєстрі за №3219 (а.с. 232-234 том 1). Відповідно до витягу із додатку №1 до договору відступлення права за договорами іпотеки від 31.08.2017 р., новим кредитором ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» отримано право вимоги до [PERSON] за договором застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за реєстровим номером 148 від 31.01.2006 р., майнові права на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 234 том 1). 05.09.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» укладено договір про відступлення прав за договорами застави, за яким, у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних Реєстрів Боржників, первісний кредитор відступає та передає, а новий заставодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному заставодержателю за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у додатку №1 до цього договору Реєстрі договорів застави. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстровано у реєстрі за №3271 (а.с. 237-238 том 1). Відповідно до додатку №1 до договору відступлення права за договорами застави від 04.09.2017 р., новим кредитором ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» отримано право вимоги до [PERSON] за договором застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за реєстровим номером 148 від 31.01.2006 р., майнові права на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 239 том 1). 30.10.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченого 31.08.2017 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3219, з метою виправлення допущеної технічної описки/помилки в описі забезпечення, сторони погодили в реєстрі іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію, що є додатком №1 до договору, виправлено слова та цифри у відомостях щодо передачі прав (а.с. 235-236 том 1). 30.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників за кредитними договорами. Вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання Договору зазначені в додатку №1 до Договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною (а.с. 241-244 том 1). Згідно витягу з реєстру боржників №1 від 30.08.2017 р. до договору відступлення права вимоги від 30.08.2017 р., до нового кредитора ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/0044/74/44819 від 30.01.2006 р. (а.с. 245 том 1). 31.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, за умовами якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором і зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних Реєстрів Боржників, первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у Додатку №1 до цього договору реєстрі іпотечних договорів. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстровано у реєстрі за №3220 (а.с. 247-248 том 1). Відповідно до витягу із додатку №1 до договору відступлення права за договорами іпотеки від 31.08.2017 р до нового кредитора ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за реєстровим номером 148 від 31.01.2006 р., майнові права на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 249 том 1). 06.11.2017 року між 31.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченого 31.08.2017 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3220, з метою виправлення допущеної технічної описки/помилки в описі забезпечення, сторони погодили в реєстрі іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію, що є додатком №1 до договору, виправлено слова та цифри у відомостях щодо передачі прав (а.с. 250 том 1, а.с. 1 том 2). 05.09.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, за умовами якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором і зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних Реєстрів Боржників, первісний іпотекодержатель відступає та передає, а новий іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами та перелічені у Додатку №1 до цього договору реєстрі іпотечних договорів. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстровано у реєстрі за №3275 (а.с. 2-3 том 1). Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення права за договорами застави від 05.09.2017 р до нового кредитора ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г., за реєстровим номером 148 від 31.01.2006 р., майнові права на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4 том 2). В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала на розгляд цивільна справа за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості справа №1519/2684/12, за яким позов задоволено та видано виконавчий лист 26.03.2013р. та за яким було відкрито виконавче провадження ВП №56825998 (а.с.6-7 т.2). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 року у справі №1519/2684/2012 замінено стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» (а.с. 8 том 2). У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №213116268 від 18.06.2020 р., наявні два\~записи про\~право власності на квартиру, загальною площею 55,9 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 17014399851101, запис про право власності 29060869, 07.11.2018 р. зареєстровано за [PERSON] , та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1653171151101, запис про право власності 28913552, 14.11.2018 р. зареєстровано за [PERSON] (а.с. 47-48 том 2). Таким чином вбачається що на одну й ту саму квартиру зареєстровано за різними підставами два власника: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] (07.11.2018р). З матеріалів реєстраційної справи №01.02-1 №1653171151101 (а.с. 87-126 том 2; а.с. 159-225) на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] встановлено наступне, а саме: 17.09.2018 р. [PERSON] подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Матеріали реєстраційної справи містять довідку №305 від 12.01.2017 р. видану ОК «Граніт», акт №317 від 23.03.2017 р. приймання-передачі квартири, довідку №305 від 14.09.2017 р. ОК «Граніт», договір №317 від 12.01.2017 р. про порядок викупу паю, технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , складений 18.09.2018 р. 17.09.2018 р. державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. зареєстровано право власності за [PERSON] , номер запису про право власності 28100114; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1653171151101, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №139186309. 10.11.2018 року [PERSON] подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 05.11.2018 року державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С. зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості за [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145319749 від 14.11.2018 р. 14.11.2018 року державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сватаненко О.В. зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості за [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145329316 від 14.11.2018 р. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №161635628 від 29.03.2019 р., державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко І.М., зареєстровано обтяження на вищевказану квартиру (номер запису про обтяження 30946661) на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси №520/2551/19 від 07.02.2019 р. На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2020 р. у справі №487/392/20 вилучено реєстраційні справи, зокрема №1653171151101 за адресою: [ADDRESS] на 18 арк.; №1701439951101 за адресою: [ADDRESS] на 12 арк.; копія облікової справи №31358641 за адресою: [ADDRESS] на 2 арк.; №1701439951101 за адресою: [ADDRESS] на 77 арк.; №1653171151101 за адресою: [ADDRESS] на 69 арк. З матеріалів реєстраційної справи №01.02-1 №1701439951101 (а.с. 127-158 том 2, а.с. 226-283 том 2) на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] вбачається наступне, а саме: [PERSON] подано державному реєстратору Іскрову О.В. КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради заяву від 07.11.2018 р. №31048697 (а.с. 129 том 2) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Матеріали реєстраційної справи містять договір №2362 про дольову участь у будівництві житла, додаткову угоду №1 до договору №2362 про дольову участь у будівництві житла, акт приймання передачі квартири [ADDRESS] від 20.04.2016 р., технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] від 07.11.2018 р. [PERSON] зареєстрував своє право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] 07.11.2018 року о 17.26.37 год. Тобто, суду доведено, що майнові права на квартиру у [PERSON] виникли раніше (12.01.2006 року) ніж у [PERSON] ( [INFO] ), при цьому останнім зареєстровано своє право власності на спірну квартиру раніше 17.09.2018 р. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №165129016 від 26.04.2019 р., державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко О.В., зареєстровано обтяження на вищевказану квартиру (номер запису про обтяження 31371600) на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси №520/2551/19 від 07.02.2019 р. На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2020 р. у справі №487/392/20 вилучено реєстраційні справи, зокрема №1653171151101 за адресою: [ADDRESS] на 18 арк.; №1701439951101 за адресою: [ADDRESS] на 12 арк.; копія облікової справи №31358641 за адресою: [ADDRESS] на 2 арк.; №1701439951101 за адресою: [ADDRESS] на 77 арк.; №1653171151101 за адресою: [ADDRESS] на 69 арк. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2019 року у справі №520/2551/19 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,9 кв.м (реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1653171151101 та 1701439951101) (а.с. 94-97 том 1). На аркушах справи 101-104 том 1 містяться звернення [PERSON] до Президента України та Генерального прокурора України з приводу шахрайських дій щодо спірної квартири. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12018161500003099 від 09.11.2018 р., 09.11.2018 року до СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла заява від ТОВ «Фінансова компанія Укрфінанс Груп» про те, що 17.08.2018 р. на підставі шахрайських дій відбулася державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] , чим завдала ТОВ «ФК Укрфінанс Груп» значної майнової шкоди (ЖЄО №28447 від 09.11.2018 р.). Правова кваліфікація ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 110а том 1). 29.01.2020 р. [PERSON] подано заяву про вчинене правопорушення до Приморського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області (а.с. 111-112 том 1). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12020160500000873 від 27.02.2020 р., 26.02.2020 року до Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2020 р. по справі №522/2486/20, провадження №1-кс/522/2876/20, в якій [PERSON] просить прийняти міри правового характеру до невстановленої особи, яка 14.11.2018 р. шляхом обману заволоділа грошовими коштами. Сума матеріального збитку встановлюється (ЖЄО 9058). Правова кваліфікація ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 151 том 1). Постановою СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 13.03.2020 р. [PERSON] визнано потерпілою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1202016050000873 від 26.02.2020 р. (а.с. 150 том 1). Таким чином відповідно до інформдовідки вбачається, що на одну й ту саму квартиру зареєстровано за різними підставами два власника: [PERSON] (14.11.2018р.) та [PERSON] (07.11.2018р). та різними реєстраційними номерами об`єкта нерухомості. Тобто на спірний об`єкт нерухомості за реєстраційним №1653171151101 право власності виникло вперше 17.09.2018р, яке було зареєстрована за [PERSON] , а вперше право власності на спірний об`єкт нерухомості за [PERSON] за реєстраційним №1701439951101 зареєстровано пізніше 07.11.2018р. Згідно листів, які містяться на аркушах справи 11-12 том 2, ТОВ «ФК «Укрфінансгруп» повідомлялось заступником генерального директора з електронних торгів та розвитку підприємства про реалізацію предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів 27.09.2018 року та 07.11.2018 року, відомості про предмет іпотеки: майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Таким чином, на час проведення вдруге прилюдних торгів 09.00 год. 07.11.2018 р. право власності на спірну квартиру за [PERSON] ще не було зареєстровано, оскільки з а.с. 12 том 2 вбачається продаж предмету іпотеки: майнові права\~на двокімнатну\~квартиру [ADDRESS] на яке право власності [PERSON] зареєстрував за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна пізніше 07.11.2018 р. о 17.26.37 год (а.с. 169 том 2). Аналізуючи витребувані судом завірені копії реєстраційних справ №1653171151101 та №1701439951101, а також завірені сканкопії вказаних реєстраційних справ, які містяться в електронному вигляді у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, судом встановлено, що підставою для реєстрації права власності за [PERSON] послугувала заява датована 07.11.2018 р. №31048697 (а.с. 129 т. 2), проте, зі скан копій реєстраційної справи №1701439951101 (а.с. 230 том 2) вбачається, що за таким номером було подано заяву 07.11.2018 р. о 17.26 год. не [PERSON] , а [PERSON] державному реєстратору [PERSON] щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна №1223626851101, за адресою: [ADDRESS] , кінцевий строк розгляду якої був 13.11.2018 р. З сформованої інформації з ДРРПНМ №146486646 від 22.11.2018 р. 16.17 год. вбачається, що державним реєстратором Іскровим О.В. вбачається, що щодо наявності зареєстрованого права власності на квартиру за [PERSON] 14.11.2018 р. (а.с. 245 том 2). З сформованої інформації з ДРРПНМ №146488583 від 22.11.2018 р. о 16.22 год. вбачається, що державним реєстратором Іскровим О.В. щодо власника квартири [PERSON] внесено запис про іпотеку №22181139 за іпотекодержателем ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», при цьому, в актуальній інформації про об`єкт обтяження адреса квартири зазначена [ADDRESS] без корпуса 1 і об`єкт нерухомого майна майнові права на квартиру. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44198828 від 22.11.2018 р., державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 07.11.2018 р. 17.26.37 год. за реєстраційним номером 31048697, яку подав [PERSON] вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 278 том 2). З витягу з ДРРПНМ про реєстрацію права власності №146491652 від 22.11.2018 р., державним реєстратором Іскровим О.В. на підставі рішення №44198828 від 22.11.2018 р. о 16.25 год., проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 280 том 2). З урахуванням наведеного, вбачається, що право власності за [PERSON] державним реєстратором [PERSON] було зареєстровано на підставі заяви іншої особи та по іншій адресі і не 07.11.2018 р., а 22.11.2018 р., що також підтверджується і проведенням електронних торгів 07.11.2018 р. з продажу майнових прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . без реєстрації його права власності. Судом також встановлено, що згідно листа ОК «Граніт» №12/03 від 12.03.2019 р., новоствореному будинку [ADDRESS] , після завершення будівництва, була привласнена юридична адреса: [ADDRESS] . У будинку [ADDRESS] існує наступна нумерація квартир (по секціям): секція В, поверховість 1-19, квартири 2/1-70, 1/185; секція Г, поверховість 1-15, квартири [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с. 34-35 том 2). Обслуговуючим кооперативом «Граніт» на адвокатський запит за вих. №13/03-вих. від 13.03.2020 р. повідомлено, що на підставі договору «Про будівництво житлового будинку, укладеного 20.02.2012 р. між Обслуговуючим кооперативом «Граніт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», ОК «Граніт» набув права забудовника ЖК «Акапулько-2», розташованого по [ADDRESS] (№21, будівельний адрес) у м. Одесі. Згідно протоколу про розмежування площ новоствореного об`єкту між сторонами, квартира [ADDRESS] , не входила до переліку квартир та нежитлових приміщень майнові права на які були передані Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» Обслуговуючому кооперативу «Граніт». Згідно цього, ОК «Граніт» ніколи не відчужував вказану квартиру чи майнові права на неї та ніколи не укладав договір №317 «Про порядок викупу паю» від 12.01.2017 р., а також не видавав Акт прийому передачі на цю квартиру від 23.03.2017 р., свідоцтва №305 від 12.01.2017 р., про прийняття в асоційовані члени кооперативу та довідки №305 від 14.09.2017 р. про оплату паю. [PERSON] ніколи не приймався до членів кооперативу та грошові кошти від нього на рахунок ОК «Граніт» ніколи не надходили. Вважає, що державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] здійснена 17.09.2018 р. відбулася у шахрайський спосіб на підставі недостовірних, підроблених документів, до яких ОК «Граніт» не має жодного відношення (а.с. 145 том 1). Як вбачається згідно умов договору «Про будівництво житлового будинку по [ADDRESS] », укладеного 20 лютого 2012 року між ТОВ «Берег-Будгрупп» та відповідачем ОК «Граніт»(а.с.36-43 т.2), предметом договору є виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва 2-ої черги житлового комплексу «Акапулько-2», включаючого в себе 5-ти секційний житловий будинок з підземним паркінгом по [ADDRESS] . За п. 2.2 договору, виконання робіт по закінченню будівництва об`єкта здійснюється за винагороду у вигляді передачі замовником забудовнику-генпідряднику, майнових прав на житлові та не житлові приміщення, а також машино-місця в підземному паркінгу, у відповідності до розділу 16, згідно додатку №3. За п. 16.1 договору розподіл житлових та нежитлових приміщень, а також машино-місць в підземному паркінгу між сторонами проводиться у відповідності до протоколу розподілу житлових та не житлових приміщень, а також машино-місць в підземному паркінгу, який є невідємною частиною вказаного договору (додаток №3). Згідно додатку №3 до договору на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] від 20.02.2012 р., протокол передачі майнових прав на житлові та не житлові приміщення, передані ОК «Граніт» згідно договору на будівництво житлового комплексу з вбудовано-добудованими приміщеннями інституту стоматології за адресою: [ADDRESS] (друга черга), зокрема передано у секції Ж квартири з будівельними номерами 280, 284, 314, 329, 334, 339, 344, 359 (а.с. 44-45 том 2). Таким чином встановлено, що квартири [ADDRESS] у вказаному додатку відсутня. Враховуюче викладене ОК «Граніт» не отримував в розпорядження тобто майнових прав на спірну квартиру. Таким чином лист Обслуговуючого кооперативу «Граніт» на адвокатський запит за вих. №13/03-вих. від 13.03.2020 р.(а.с.145 т.1) підтверджу висновок суду що відсутності у ОК «Граніт» майнових прав на спірну квартиру, а тому суд приймає до уваги доводи [PERSON] та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» щодо відсутності прав на квартиру у [PERSON] , та в подпльшому у [PERSON] . При цьому суд звертає увагу, що на час укладання договору про порядок викупу паю ОК «Граніт» 12.01.2017р. з [PERSON] , будинок вже був прийнятий до експлуатації, а тому не могло бути укладено такий договір. Щодо вимог первісного позову. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У первісному позові, [PERSON] просить визнати себе добросовісним набувачем спірної квартири, з огляду на ст. 330 ЦК України. За ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Добросовісний набувач це набувач, який не знав і не міг знати, що він придбав майно у особи, яка не мала права це майно відчужувати. Власник визнається добросовісним, якщо, здобуваючи річ, він не знав і не повинний був знати про те, що відчужуватель речі не має права на її відчуження. У випадку, якщо власник речі знав, чи принаймні, повинний був знати, що здобуває річ в особи, що не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним. Вимога власника про вилучення майна у недобросовісного незаконного власника підлягає задоволенню у всіх випадках. У добросовісного власника майно може бути витребуване не завжди. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від умов, при яких річ вибула з володіння власника чи особи, якій він передав майно за договором та оплатності (безплатності) придбання. У випадку, якщо добросовісний власник придбав річ безоплатно у особи, що не мала права її відчужувати, то віндикаційний позов власника підлягає задоволенню у всіх випадках, незалежно від того, як вибула річ з володіння власника (з його волі чи не з його волі). Тобто, коли майно належить тій чи іншій особі на незаконних підставах, та є незаконним недобросовісним, тому що особа знає, що володіє річчю на незаконних підставах, то такий володілець не має права відчужувати цю річ, хоча фактично може вчинити такі дії. В такому разі, особа, що придбала таку річ стає незаконним (оскільки річ була придбаною в особи, що не мала права її відчужувати), але добросовісним володільцем (якщо не знала і не могла знати, що купує річ не у власника чи іншої правомочної особи). Стаття 330 ЦК України встановлює загальні умови виникнення права власності у незаконного добросовісного володільця, але тільки в тих випадках, якщо відповідно до статті 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Стаття 388 ЦК України безпосередньо встановлює порядок та умови витребування майна від добросовісного набувача. Згідно цієї статті власник має право витребувати майно від добросовісного набувача у всіх випадках, коли він набув його безвідплатно. А в тих випадках, коли такий набувач набув його за відплатним договором, власник може витребувати таке майно тільки якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У всіх інших випадках власник не має право витребувати таке набуте майно і на підставі статті, що коментується, у добросовісного набувача виникає право власності на таке майно. Чинним законодавством України єдиним виключним випадком за якого дозволяється інвестування та фінансування однієї квартири в об`єкті будівництва кількома інвесторами є укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначаються частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). Однак, існування відповідних договірних відносин між сторонами суду не доведено. З урахування вищевикладеного при розгляді справи встановлено, що договір про порядок викупу паю від 12.01.2017р. між ОК «Граніт» та [PERSON] не укладався, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] добросовісним набувачем, та відповідно дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тобто правочин є недійсним, якщо він укладений із порушенням вимог закону. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, що існувало до порушення права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Тлумачення статті 387\~ЦК України свідчить, що на підставі віндикаційного позову може бути витребуване з чужого незаконного володіння майно яке є індивідуально визначеним. Згідно з абзацом 1 частини першої статті 184\~ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Індивідуалізація речі - це надання певній речі (або ж наявність у неї) відмітних властивостей (рис чи характеристик), що дозволяють в необхідних випадках виділити її з числа подібних. Можливо виокремити три групи речей, визначених індивідуальними ознаками: унікальні речі, тобто єдині у своєму роді; речі, що відрізняються від подібних особливими позначеннями чи характеристиками; речі, індивідуалізовані в процесі вибору або відбору. У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 183/1617/16-ц (провадження N 14-208цс18) зроблено висновок, що "метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника". Постанова, Верховного Суду від 21.08.2019 № 296/8984/14-ц, 61-14779св18. Відповідно до частини 1\~статті 319 ЦК України власник\~володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 387 ЦК України власник\~має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Цивільним законодавством передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як віндикація. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Відповідно до частини 1\~статті 388 ЦК України власник\~має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Таким чином, особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Власник із дотриманням вимог статей\~387\~і\~388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17 (провадження N 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16 (провадження N 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц (провадження N 14-338цс18) та інших звернуто увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18) зроблено висновок, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є потрібними для ефективного відновлення порушеного права. Подібні висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21), від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21). Суд вважає, що обраний позивачем Саньковим спосіб захисту у вигляді визнання недійсними послідовно всіх правочинів не є ефективним способом захисту його прав. При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин щодо порядку, строків та підстав реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] , суд дійшов сумніву щодо правомірності реєстрації права власності за [PERSON] на спірну квартиру, яке також фактично оспорюється [PERSON] . Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20). Відтак, позивач, звертаючись до суду, обрав невірний спосіб захисту його порушеного права, у зв`язку з чим зустрічний позов разом з похідними вимогами про скасування державної реєстрації права власності, не підлягає задоволенню. Сторонами про наявність судових витрат не заявлено.

Outcome: dismissed