Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

01.09.2022 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 62 958 грн. 94 коп. Позов мотивовано тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15.05.2014, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому відповідач та AT КБ «Приват Банк» 26.03.2019 підписали Додаткову угоду № SAMDNWFC00004853166, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою судді від 08.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.09.2022. 21.09.2022 розгляд справи відкладений на 05.10.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 05.10.2022 розгляд справи відкладений на 20.10.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 20.10.2022 розгляд справи відкладений на 08.11.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 08.11.2022 розгляд справи відкладений на 24.11.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 24.11.2022 розгляд справи відкладений на 12.12.2022 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15.05.2014, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8). У анкеті-заяві вказано, що відповідач згодний з тим, що дана заява з пам`яткою клієнта, Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~а також\~тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також, [PERSON] та AT КБ «Приват Банк» 26.03.2019 підписали Додаткову угоду до кредитного договору № SAMDNWFC00004853166, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди (а.с. 6). Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка виникла в період з дати видачі кредиту, а саме: процентів 0 грн, комісії 0 грн, пені 70 808 грн 23 коп., штрафу 0 грн. Строк повернення кредиту відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди 25.09.2019. Згідно п. 1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п. 1.2, Умова про зміну процентної ставки, передбаченої п. 1.4 Угоди не поширюються. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п. 1.7.2 Угоди. Згідно п. 1.4 Угоди процентна ставка по кредиту становить 0,01 %. При укладенні Договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також відповідачем було підписано графік погашення боргу за реструктуризацією на термін 6 місяці, щомісячний платіж 3 110 грн 12 коп. (а.с. 7). Позивачем зазначено, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, що підтверджується випискою про погашення заборгованості за додатковою угодою з 15.05.2014 по 09.08.2022 (а.с. 9, 10-11, 12), у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача\~за вказаним\~договором станом\~на 09.08.2022\~становить 62\~958\~грн 94\~коп., до якої входить: 3 028 грн 32 коп. заборгованість за кредитом, 1 грн 03 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією, 59 929 грн 59 коп. заборгованість за пенею (а.с. 5). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1054\~ЦК України обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та заборгованість за простроченими відсотками, стягнути з відповідача заборгованість за пенею. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною третьою статті 549\~ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом; сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи розмір заборгованості за кредитом (3\~028,32 грн), суд вважає нараховану позивачем пеню у сумі 59\~929,59 грн такою, що значно перевищує розмір понесених ним збитків, що дає достатні підстави для зменшення розміру пені до 5\~000 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (13%). Враховуючи викладене,

Outcome: partial