Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач») про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якому просила стягувати з [PERSON] , 1979 р.н., зареєстрованого за адресою: с. Городище, Біловодський район, Луганська область, 92835 аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, до закінчення її навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час повнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , є студенткою (здобувачкою вищої освіти) на другому курсі (2021 рік вступу) першого ( бакалаврського) рівня 01-21-02 групи факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ( ІV рівень акредитації). Спеціальність : 081 «Право». Позивач у позовній заяві просила позов розглядати у її відсутності, позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов від Відповідача до суду не надходило. Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов до суду не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, Суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , яка станом на даний час є повнолітньою та проживає з Позивачем. Згідно з довідкою, виданою деканом факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Я. Мудрого 03.10.2022 №448 на даний час [PERSON] , [INFO] , є студенткою (здобувачкою вищої освіти) на другому курсі (2021 рік вступу) першого ( бакалаврського) рівня 01-21-02 групи факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ( ІV рівень акредитації). Спеціальність : 081 «Право». З позовної заяви вбачається, що рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 03.02.2014 року у справі №408 /1380/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , змінено розмір стягнутих аліментів на утримання дитини, а саме змінено розмір стягуваних аліментів, згідно виконавчого листа Біловодського районного суду Луганської області від 11.08.2006 року, вирішено стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.12.2013 року і до повноліття дитини. Шлюб між сторонами розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 14.12.2006 року. Згідно довідки від 02.09.2022 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дочка [PERSON] згідно довідки теж зареєстрована та проживає з матір"ю як ВПО. [INFO] спільній дочці [PERSON] виповнилось 18 років. Дитина продовжує навчання, тому Позивач змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки дочка навчається на денній формі навчання і не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, потребує матеріального утримання. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред`явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліментів в розмірі ? всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення донькою 23-х річного віку. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено Судом, повнолітній дочці сторін [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітня [PERSON] є студенткою денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на стан здоров`я та матеріальний стан Відповідача [PERSON] , Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно до закінчення її навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років, буде достатньою та посильною для Відповідача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається на другому курсі (2021 рік вступу) першого ( бакалаврського) рівня 01-21-02 групи факультету прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ( ІV рівень акредитації). Спеціальність : 081 «Право», денної форми навчання, у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2022 року до закінчення її навчання на факультеті прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ( ІV рівень акредитації). Спеціальність : 081 «Право», денної форми навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 496 гривні 20 копійок судового збору в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

Outcome: approved