Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Адвокат Демченко К.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН № 1037400, виданого 08 червня 2021 року, звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що\~\~ [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та 27 травня 2021 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію. Разом з тим, Бахмутським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду у Донецькій області на запит приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Бєлявцевої А.А. надано відповідь, в якій зазначено, що [PERSON] отримано виплати за всі періоди перебування на обліку в управлінні. З серпня 2016 року [PERSON] були припинені страхові виплати згідно заяви потерпілої щодо зняття з обліку у зв`язку зі зміною місця проживання . в подальшому потерпіла з заявою про продовження раніше призначених страхових виплат до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду у Донецькій області не зверталася. Щомісячні страхові виплати потерпілій [PERSON] не нараховувалися, тому суми, що можуть входити до складу спадщини відсутні. Вважає такі дії Фонду незаконними, оскільки [PERSON] за життя мала право на отримання страхових виплат, місця проживання в липні 2016 року не змінювала, а навпаки отримала та надала до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду у Донецькій області оновлену довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 липня 2016 року, тому припинення нарахування страхових виплат потерпілій [PERSON] та несплата їх її спадкоємцю є порушенням діючого законодавства. Просить суд, зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити нарахування страхових виплат [PERSON] за період з 01 серпня 2016 року по 24 листопада 2020 року і виплатити страхові виплати на користь [PERSON] , як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Демченко К.А. в судове засідання не з`явилися, до надано заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де він зазначив, що не визнає вимоги позивача та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. [PERSON] за життя перебувала на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-міському районі в м. Горлівка, де органи державної влади здійснювали свої повноваження в повному обсязі до набуття чинності розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи (при цьому документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, є довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] за життя як внутрішньо переміщена особа перебувала та отримувала щомісячні страхові виплати з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Артемівське (з грудня 2016 року Бахмутське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області). Нарахування виплат [PERSON] було припинено з серпня 2016 року у зв`язку із зміною місця проживання по заяві потерпілої постановою відділення від 28.09.2016 року №0503/7112.1/7112.1/6. За життя [PERSON] з невідомих причин з 01 серпня 2016 року по 24 листопада 2020 року (по день смерті) не зверталася до будь-якого відділення органу Фонду із заявою за продовженням щомісячних страхових виплат у встановленому порядку (з відповідним переліком документів), тому страхові виплати їй в період з 01 серпня 2016 року по 24 листопада 2020 року не нараховувались. [PERSON] (син потерпілої) не надав суду доказів звернення [PERSON] до Фонду України із відповідною заявою, як внутрішньо переміщеної особи, так і з вимогою про виплату їй страхових виплат, що свідчить про відсутність спору між сторонами. [PERSON] за життя не оскаржила припинення їй виплати страхових виплат у зв`язку із зміною місця проживання по заяві потерпілої постановою відділення від 28.09.2016 року №0503/7112.1/7112.1/6. У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування). При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. [PERSON] на відповідно до свідоцтва про смерть від 18 березня 2021 року серія [NUMBER] померла у м. Горлівка Донецької області, тобто в період з 01 серпня 2016 року по 24 листопада 2020 року [PERSON] не переміщалася на контрольовану українською владою територію України. Отже, страхові виплати [PERSON] в період з 01 серпня 2016 року по 24 листопада 2020 не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] . 11 липня 2016 року [PERSON] , [INFO] , було видано довідку за №1419017290 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, де зазначено, що [PERSON] перемістилася з м. Горлівки Донецької області до м. Артемівськ (м. Бахмут) Донецької області. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 березня 2021 року. Після її смерті позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та 27 травня 2021 року отримав Свідоцтво на спадщину за законом на недоотриману пенсію. Разом з тим, Бахмутським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду у Донецькій області на запит приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Бєлявцевої А.А. надано відповідь, в якій зазначено, що [PERSON] отримано виплати за всі періоди перебування на обліку в управлінні. З серпня 2016 року [PERSON] були припинені страхові виплати згідно заяви потерпілої щодо зняття з обліку у зв`язку зі зміною місця проживання . в подальшому потерпіла з заявою про продовження раніше призначених страхових виплат до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду у Донецькій області не зверталася. Щомісячні страхові виплати потерпілій [PERSON] не нараховувалися, тому суми, що можуть входити до складу спадщини відсутні. Нарахування та проведення страхових виплат урегульовано Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIIIта\~має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який визначав відповідно до\~Конституції України\~та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві. Відповідно до статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 16/98-ВР) виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено, якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; в інших випадках, передбачених законами. Згідно з ст. 38 Закону № 1105-XIVстрахові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. За положеннями пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-ХІV КМУ визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації). Визначення того, хто є внутрішньо переміщеними особами надано у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Водночас частиною першою статті 3\~вказаного Закону встановлено, що громадянин України за обставин, визначених у статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання, що враховується судом. До жодного з указаних законів не внесено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної. 01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України (далі - КМУ) прийняв постанову № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою установлено: особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки. Крім того, 05 листопада 2014 року КМУ прийнято постанову № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», згідно з якою призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509. 07 листопада 2014 року КМУ прийняв постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства (далі - Тимчасовий порядок). Відповідно до пункту 3постанови КМУ від 07 листопада 2014 року № 595\~міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мали забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що в разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності. Також за пунктом 8 Тимчасового порядку особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 11 грудня 2014 року правління Фонду на виконання\~постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року №531\~прийняло постанову № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції». Як зазначено в\~преамбулі цієї постанови, вона прийнята з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. Як зазначено в пункті 1 цього Порядку, він поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до\~Закону №1105-ХІV\~за фактичним місцем проживання (перебування) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення). Відповідно до пункту 2 цього Порядку особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV\~безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до\~Закону № 1706-VII. Вказані підзаконні акти регулюють особливості виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам, тобто особам, які тимчасово переселилися з району проведення антитерористичної операції. Крім того, такі підзаконні акти не є законом, тому не можуть звужувати чи скасовувати права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. У постанові Верховного суду № 642/6946/18 від 12.02.2020 року зроблено висновок, що ненадання особі, яка не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території з заявою про нарахування виплат, не є підставою для невиплати страхових платежів, оскільки таке права закріплене за особою положеннями Закону № 1105-ХІV(з 01 січня 2015 року в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ), і може бути обмежене лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до\~статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з\~ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на Висновки, висловлені Верховним Судом у постановах № 243/2404/19-ц та № 243/9613/19-ц, оскільки 14 лютого 2022 року Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду під час розгляду справи 243/13575/19 Постановою відступила від висновків, викладених у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20), ухвалених Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, та висловила новий висновок, в якому зазначила, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19\~Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст.\~16\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкодавець [PERSON] мала право на нарахування та виплату страхових виплат не залежно від звернення до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території, а тому спадкоємець [PERSON] відповідно до положень статті 1227\~ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом. Крім того, відповідачем не надано належних доказів того, що [PERSON] припинено з підстав її звернення до фонду щодо припинення страхових виплат у зв`язку зі зміною місця проживання, натомість позивачем, у спростування такого посилання відповідача, надано довідку за №1419017290, видану у липні 2016 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, де зазначено, що [PERSON] перемістилася з м. Горлівки Донецької області до м. Артемівськ (м. Бахмут) Донецької області, а тому спадкоємець [PERSON] , відповідно до положень статті 1227\~ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved