Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

25 жовтня 2022 року позивач подала в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який 16 березня 2004 року розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області. У шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішеннями суду відповідачу визначався обов`язок зі сплати аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття. На даний час [PERSON] зарахована студенткою денної державної форми навчання до Рівненського державного гуманітарного університету та студенткою денної платної форми навчання до ВСП ЗВО «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Луцького інституту розвитку людини, термін закінчення навчання в університетах - 30 червня 2025 року. Враховуючи платну форму навчання одного із ВУЗів, позивачем самостійно здійснено оплату вартості освітніх послуг за один семестр в розмірі 8500 грн. Зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а у неї відсутня можливість самостійно утримувати дочку. Відповідач має різного роду доходи, перешкоди, які б заважали йому брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, відсутні. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму і до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з 15 вересня 2022 року. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 01 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 29 листопада 2022 року, яке було відкладено на 13 грудня 2022 року. 24 листопада 2022 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з додатками, де вказує, що в нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та батьки, які є пенсіонерами з мінімальною пенсією, також він змушений лікувати батька, оскільки у нього наявне захворювання серця та ураження судин нижніх кінцівок. Пояснює, що вартість навчання [PERSON] у ВСП ЗВО «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Луцького інституту розвитку становить 8500 грн за семестр, тобто 1416 грн щомісяця. Враховуючи, що батьки повинні нести витрати на дитину в рівних частках, тому витрати на навчання в місяць становлять 708 грн з кожного з батьків. Доказів стосовно інших витрат позивачем не надано. Також, зазначає, що їхня дочка перебуває у трудових відносинах із закладом дошкільної освіти с. Війниця з 11.10.2021 року, отже має постійний дохід. Вважає вимогу про стягнення аліментів на утримання дочки з дня зарахування до навчального закладу і до досягнення 23 років безпідставною, оскільки відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а право на утримання повнолітніх дочки, сина припиняється у разі припинення ними навчання. Просить позов задовольнити частково, а саме: стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до завершення навчання - до 30.06.2025 року. 07 грудня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатками, у якій зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву, покликаючись, на наявність двох неповнолітніх дітей, акцентує увагу на їх утриманні, однак не зауважує, що таке утримання здійснюється спільно із працездатною дружиною. Зазначаючи про наявність батьків-пенсіонерів, якими отримується мiнiмальна пенсія, а також захворювання батька та його лікування відповідачем, останнім не надаються докази низького рiвня матеріального забезпечення батьків та докази понесення витрат на лікування батька саме відповідачем. Також, за відповідачем зареєстровано право власності на транспортний засіб, він є власником земельних ділянок площею 2,6921 га та 1 га, житлового будинку, загальною площею 95,2 кв. м., за ним зареєстровано речове право оренди земельної ділянки. Крім цього, відповідач є найманим працівником, що передбачає отримання доходу у вигляді заробітної плати, власне, із якої протягом значного періоду часу виплачувалися аліменти до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу, у позивача відсутні значні доходи, які б надавали можливість самостійно забезпечувати гармонійний розвиток повнолітньої дочки. Відповідач вирахував, що на його рівну частку загальної вартості навчання дочки повинно припадати 708 грн щомісячно, проте ним не враховано витрати позивача на придбання підручників, оплати проїзду та проживання дитини. Зауважує, що [PERSON] має вроджені вади зору та третю групу інвалідності з дитинства. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю, уточнивши, що аліменти стягувати з 15.09.2022 на користь [PERSON] (матері), проживає разом з дочкою. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Крім того, просила стягувати аліменти з моменту подання позову, а не з моменту початку навчання, а також уточнила щодо моменту закінчення стягнення аліментів. Також зазначила, що позивачем не надано доказів щодо додаткових витрат, пов`язаних із навчанням - вартість підручників, проїзду до навчального закладу, харчування. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в сторін народилася дочка - [PERSON] , якій на даний час 20 років, що підтверджуються копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 серпня 2009 року, з якого вбачається батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 41, на звороті). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 16.06.2004 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Рішеннями Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2011 року та Локачинського районного суду Волинської області від 22.01.2018 року розмір аліментів було збільшено (а.с. 3-4). Згідно довідки Рівненського державного гуманітарного університету Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2022 року № 233/54-29, [PERSON] є здобувачем першого (бакалаврського) рівня вищої освіти 1 курсу педагогічного факультету спеціальності «Дошкільна освіта» денної державної форми навчання, вказаного університету. Термін навчання з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року (а.с. 5). Згідно довідки відокремленого структурного підрозділу закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Луцького інституту розвитку людини від 16 вересня 2022 року № 596, [PERSON] є студентом 2 курсу, ОС «бакалавр», галузі знань - 22 Охорона здоров`я, спеціальності 227 «Фізична терапія, ерготерапія», даного інституту. Термін навчання з 12 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року. Форма навчання платна, денна. Стипендія не призначається, гуртожитком не забезпечується (а.с. 6). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання дочки, що продовжує навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (далі-СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частинами 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Враховуючи вищевикладене, однією з підстав для присудження до стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання є наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Із долучених відповідачем додатків до відзиву на позовну заяву, вбачається, що 11 листопада 2011 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4, (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 листопада 2011 року). У них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 січня 2017 року та серії [NUMBER] від 28 січня 2013 року) (а.с. 31, 32, 33). Крім того, відповідач заперечуючи проти вимог позивача вказує, що має на утриманні батьків - [PERSON] та [PERSON] . У батька наявне захворювання серця та ураження судин нижніх кінцівок, він потребує постійного лікування та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні. Вказане підтверджується Свідоцтвом про народження відповідача серії [NUMBER] від 09 листопада 2016 року, виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 4929 та № 1073, що видані КП «Володимир-Волинське ТМО», випискою № 3837 центру ендоваекулярної та реконструктивної судинної хірургії КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, випискою неврологічного відділення КП Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної державної адміністрації та будинковою книгою (а.с. 30, 34, 35, 36, 37, 38-40). Із долучених позивачем додатків до відповіді на відзив, вбачається наступне. Згідно довідки РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області від 30 листопада 2022 року № 31/3-84аз, 20.09.2011 року зареєстровано транспортний засіб марки «CITROEN JUMPY», 1998 року випуску, власником якого є [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 316262903 від 29.11.2022 року, за [PERSON] , зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 2.6921 га, земельну ділянку, площею 1 га, житловий будинок, загальною площею 95.2 кв.м., а також [PERSON] передано в оренду земельну ділянку, площею 1 га, орендна плата становить 5% від нормативної грошової оцінки. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України серії 12 ААГ № 047250, [PERSON] оглядалася [INFO] , огляд інваліда - повторний, група інвалідності - третя (по зору), причина інвалідності - з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01 вересня 2023 року. Однак, в довідці відсутні рекомендації щодо неможливості працевлаштування. Згідно довідки Гуманітарного відділу Затурцівської сільської ради заклад дошкільної освіти с. Війниця №12 від 10.11.2022 [PERSON] , [INFO] перебуває у трудових відносинах із закладом дошкільної освіти с. Війниця на посаді асистента вихователя із 11.10.20212 (наказ №26-к/тр від 08.10.2021 по теперішній час). Інформації щодо заробітної плати не надано. Якщо дитина працює, але коштів на оплату навчання або коштів пов`язаних з навчанням (проживання на час сесії, кошти на проїзд, підручники) не вистачає, то суд може врахувати ці обставини та визначити розмір аліментів, які необхідні дитині для продовження навчання. Враховуючи викладене та те, що в довідці не зазначено розмір заробітної плати, суд не має можливості оцінити спроможність [PERSON] забезпечити навчання власними коштами. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан його здоров`я, проте, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, мати та батько, який хворіє і потребує лікування. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин. Що стосується позовної вимоги в частині стягнення аліментів починаючи з 15 вересня 2022 року, суд виходить з того, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 25 жовтня 2022 року (дата на відтиску штемпеля на конверті з позовною заявою). Таким чином, з урахуванням того, що [PERSON] навчається на денній оплатній формі навчання, у зв`язку з чим зазнає матеріальних витрат, пов`язаних із здобуттям освіти, з урахуванням позиції відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, у розмірі, що становить 1500,00 гривень щомісячно. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою дочкою, що продовжує навчання, суд вважає за можливе застосувати ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", згідно якої прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дітей, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial