Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у розпорядженні квартирою шляхом зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.07.2012 року завідуючою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , є її син - [PERSON] . Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот» 17.06.1993 року, згідно з розпорядженням №7 від 11.06.1993 року, зареєстрованого в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 06.12.1993 року за №22030 в книзі №146 та на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. 02.04.1998 року за реєстром №1553, зареєстрованого в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 03.04.1998 року за 22030 в книзі №146. Загальна площа квартири: 45,4 кв.м., житлова площа: 30,1 кв.м. Право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2019 року державним реєстратором Черновською Л.Г. Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, підстава державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2-1411, виданий 05.07.2019 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою. З наведеного випливає, що він є законним власником зазначеної вище квартири та його право власності зареєстроване відповідно до діючого законодавства. Наприкінці 2021 року у нього виникла потреба розпорядитись належним йому майном, але, як з`ясувалось, існують перешкоди в розпорядженні належним йому майном, оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, існує обтяження у виді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8247460, зареєстровано 01.12.2008 реєстратором Дніпропетровською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.11.2008 року Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: [PERSON] ; заявник: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ. Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецпідрозділу було встановлено відсутність виконавчого провадження за №б/н від 13.11.2008 року виданої Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області. Надати більш вичерпну інформацію та копії виконавчого провадження не має можливості у зв`язку з тим, що виконавче провадження було знищено, відповідно до п.2 Розділу ХІ наказу МЮУ «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу ДВС, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Таким чином, арешт, накладений в 2008 році на все його нерухоме майно, в тому числі і на квартиру [ADDRESS] , накладався в рамках виконавчого провадження, яке на теперішній час знищено, і будь-яких відомостей щодо даного виконавчого провадження в розпорядженні виконавчої служби не мається. Отже, внаслідок накладення арешту на нерухоме майно, на сьогоднішній день він позбавлений можливості реалізувати своє право власника, яке передбачено законодавством України. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Вирішення питання по суті, покладають на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.07.2012 року завідуючою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , є її син - [PERSON] . Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот» 17.06.1993 року, згідно з розпорядженням №7 від 11.06.1993 року, зареєстрованого в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 06.12.1993 року за №22030 в книзі №146 та на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. 02.04.1998 року за реєстром №1553, зареєстрованого в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 03.04.1998 року за 22030 в книзі №146. Загальна площа квартири: 45,4 кв.м., житлова площа: 30,1 кв.м. Право власності [PERSON] на дану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.07.2019 року державним реєстратором Черновською Л.Г. Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, підстава державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2-1411, виданий 05.07.2019 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №289347696 від 09.12.2021 року вбачається, що існує обтяження у виді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 8247460, зареєстровано 01.12.2008 року за №8247460 реєстратором: Дніпропетровська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.11.2008 року Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: [PERSON] ; заявник: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції (а.с.7). Отже, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , власником якої є позивач [PERSON] на праві приватної власності з розміром частки 1/1, на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 2-1411, виданого 05.07.2019 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою. Згідно заяви-відповіді на звернення Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 21.12.2021 року № 02/17.16-34/55358 та відповіді №49008 від 05.12.2022 року повідомлено, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділу встановлено відсутність виконавчого провадження за постановою про відкриття виконавчого провадження за №б/н від 13.11.2008 року виданої Баглійським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області. Надати більш вичерпну інформацію та копії виконавчого провадження не має можливості у зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено, відповідно до п.2 Розділу ХІ наказу МЮУ «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу ДВС, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с.8). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved