Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство "Національна акціонерна Страхова компанія «Оранта» в особі представника за довіреністю Дудуц Оксани Василівни звернулась до суду із позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 15580,86 грн. посилаючись на те, що 06.05.2021 року на вул. Б.Хмельницького в м. Сторожинець сталася дорожньо транспортна пригода за участю: «Citroen Jumper», державний реєстраційний номер [NUMBER] та «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний\~номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатило страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме - 15\~580,86 грн. ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулась до відповідача з регресною вимогою враховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач звернувся до суду. Провадження у справі відкрито 14.11.2021 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження судового засідання на 30 листопада 2022 року з повідомленням сторін про день, час та місце проведення судового засідання. 30.11.2022 року відкладено судовий розгляд на 16.12.2022 року В судове засідання представник позивача не з`явилась, направила клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18.08.2020 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів -поліс № АР / 7704705, згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний\~номер [NUMBER] . 06.05.2021 року на вул. Б.Хмельницького в м. Сторожинці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: «Citroen Jumper», д.р.н. [NUMBER] ; «Mitsubishi Lancer», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 14.05.2021 року до ПАТ «HACK «ОРАНТА» із заявою (вимогою) звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «Citroen Jumper», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатило страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме - 15\~580, 86 коп. Відповідно до постанов Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 01.06.2021 року - дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача (вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП). Відповідно до абз. « в » п. 1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди..». Відповідно до\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в статті 1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог\~статті 1188 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог\~статті 1192 ЦК України\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 39.1\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2.\~ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до підпункту «а» п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею\~ст.993 ЦК України\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у\~ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до норм п. 38.2.1\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідача по справі [PERSON] на підставі\~ст.27 Закону України «Про страхування». Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.05.2021 року, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 15580, 86 грн. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved