Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає. Вказує, що спільного господарства не ведуть та з березня 2022 року проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, збереження шлюбу і примирення неможливі, суперечить його інтересам. Від шлюбу у сторін є четверо дітей, з яких троє неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 31 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, надав суду відповідь на відзив, який надійшов у суд 02.12.2022 року. Відповідач та її представник у судовому засіданні просили розірвати шлюб між сторонами із мотивів викладених у відзиві на позовну заяву поданому до суду 28.11.2022 року. Заслухавши позивача, відповідача та його представника, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). Сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2003 року у міському віділі режєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 980, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2003 року. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони не підтримують подружні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Враховуючи те, що в позивача та відповідача відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, без яких повноцінна сім`я існувати не може, не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved