Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач») про стягнення боргу в сумі 69 226 грн.. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідачем та його представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задоволити. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 24.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів в еквіваленті іноземній валюті № 01 від 24.06.2021 року. За цим договором [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 479 000 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч) грн., що складає еквівалент 17 700 (сімнадцять сімсот тисяч) доларів США (копія договору №01 від 24.06.2021 року). Згідно п.2.2 Договору, підписання цього договору Позичальником є підтвердженням отримання ним грошових коштів від Позикодавця. Передання грошових коштів за даним договором також підтверджується розпискою [PERSON] від 24.06.2021 року про отримання коштів від [PERSON] готівкою в сумі 479 000 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч) грн., що складає еквівалент 17 700 (сімнадцять сімсот тисяч) доларів США на виконання договору позики №01 від 24.06.2021 року . Щодо повернення позики за договором, сторони домовились про наступне: Відповідно до п.3.1. даного договору позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики до 31 серпня 2021 року. Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути позику. У відповідності до пункту 3.2. Договору Позичальник зобов`язаний повернути у гривнях грошовий еквівалент суми, яка отримана в позику, за курсом продажу відповідної валюти, встановленого ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на день платежу. Згідно п.3.3. повернення позики (її частини) підтверджується розпискою Позикодавця. Згідно п.5.2. Договору, у випадках не передбаченим цим договором, Сторони керуються чинним законодавством України. З моменту підписання договору і по теперішній час сума боргу (повністю чи в частині) не була повернута. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.07.2022р. у справі №344/15808/21 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики № 01 від 24.06.2021 року задоволено у повному обсязі, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 487 005, 21 грн., з яких: сума основного боргу - 479 000 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1 220.47 грн (період нарахування - з 31.08.2021 року по 30.09.2021 року), неустойку у виді пені в розмірі 6 784.74 грн. (період нарахування - з 31.08.2021 року по 30.09.2021 року). Згідно пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючидоговір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійсненнядії (до поверненняпозики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючитільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певно їгрошово їсуми або речей. Згідно частини 1 статі 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцев іпозику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 525 Цивільного кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння змінайого умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.3, ч.1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:сплата неустойки. Згідно п.4.1. Договору у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі повернення суми позики Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у виді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. З огляду на те, що відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, а також те, що згідно п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем),- розрахунокпенізанесвоєчасневиконаннягрошовогозобов`язання: Борговіперіоди: Сума заборгованості Валюта Дата початку розрахунку Дата закінчення розрахунку 479000 грн. 12.10.2021 23.02.2022 Процентна ставка пені:2 x ставок НБУ Розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] 2 [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Розрахунок пені Дата початку: 12.10.2021, Дата закінчення: 09.12.2021, Кількість днів: 59, Сума боргу: 479 000,00, Облікова ставка НБУ: 8.5, Розрахункова ставка (% у рік): 17, Пеня: 13 162,66. Дата початку: 10.12.2021, Дата закінчення: 20.01.2022, Кількість днів:42, Сума боргу: 479 000,00, Облікова ставка НБУ: 9, Розрахункова ставка (% у рік) 18, Пеня: 9 921,21. Дата початку: 21.01.2022, Дата закінчення: 23.02.2022, Кількість днів: 34, Сума боргу 479 000.00, Облікова ставка НБУ 10, Розрахункова ставка (% у рік) 20, Пеня: 8 923,84. Всього: пеня 32 007,70. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 32 007.70 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язанийсплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання (постанова КГС ВС від 23.10.2018 № 913/70/18) (Наведене відповідає правовій позиції ВСУ, викладеній у постановах від 20.12.2010 № 3-57гс10, від 04.07.2011 № 3-65гс11, від 12.09.2011 № 3-73гс11, від 24.10.2011 № 3-89гс11, від 14.11.2011 № 3-116гс11, від 23.01.2012 № 3-142гс11.) Розрахунок 3% річних: Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами. Боргові періоди: Сума заборгованості Валюта Дата початку розрахунку Дата закінчення розрахунку 479000 грн. 01.10.2021 23.02.2022 Дата початку нарахування: 01.10.2021. Дата закінчення нарахування: 23.02.2022. Відсоткова ставка: 3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Дата початку Дата закінчення Кількість днів Сумаборгу Відсоткова ставка Відсотки 01.10.2021 23.02.2022 146 479 000.00 3 5 748.00 Всього: 146 5 748.00 Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року складає 5 748.00 грн. Розрахунок інфляційних втрат: Розрахунок інфляційних збитків Боргові періоди: Сумаза боргованості Валюта Дата початку розрахунку Дата закінчення розрахунку 479000 грн. 01.09.2021 23.02.2022 Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Розрахунок інфляційних збитків: Місяці прострочення: Вересень 2021. Індекси інфляції: 101.2,100.9.100.8. Сукупний індекс інфляції: 106,57. Сума боргу: 479 000,00. Сума боргу з урахуванням інфляції : 510 470,30. Збитки від інфляції : 31 470.30. Лютий 2022. Індекси інфляції: 100.6, 101.3, 101.6 Всього: збитки від інфляції 31 470,30. Інфляційні збитки за вказані періоди складають 31 470.30 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить: 69 226 грн., з яких пеня за період з 12.10.201р. по 23.02.2022р. становить 32 007.70 грн.,сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року становить 5 748.00 грн., Інфляційні збитки за період з 01.09.2021р. по 23.02.2022р. складають 31 470.30 грн. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України 18.09.2013 року у справі № 6-з цс-13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідний правовий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі № 319/1669/16, від 08.07.2019p року у справі №524/4946/16, від 12.09.2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23.04.2020 року у справі № 501/1773/16-ц. Таким чином, підписанням Договору позики, Відповідач підтвердив, як факт укладення договору та зміст його умов, так і факт отримання від Позивача грошової суми, зазначеної у заяві та договорі. В той же час, з моменту укладення Договору позики, у Відповідача виник обов`язок щодо повернення Позивачу суми позики. Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють аке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Доказів, які б спростовували вищевказані обставини, щодо невиконання [PERSON] . Відповідачем суду надано не було, а Судом таких доказів не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимог позивача про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу, то суд зазначає: Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про надання правничих послуг на суму 5 000 грн. Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Судові витрати слід розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 612, 625, 1046, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 13, 81, 82, 280 ЦПК України,-

Outcome: approved