Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

21.09.2022 року представник позивача адвокат Калінін С.К., що діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича № 16020 від 18.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості у розмірі 8 900 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати що складаються з витрат по оплаті послуг з надання правової допомоги у розмірі 5 000 грн. 00 коп., витрат по сплаті судового збору у сумі 1 488,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис №16020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 8 900 грн. Вказує, що приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за Договором №170069 від 01.01.2021 укладеним із ТОВ «ЗАЙМЕР» правонаступником усіх прав і обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ». 02.02.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. на підставі виконавчого напису №16020 від 18.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №68477815 про примусове стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 8 900 грн. 07.02.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. на підставі виконавчого напису у виконавчому провадженні №68477815, винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і скерувала постанову за місцем роботи позивача для виконання. Із заробітної плати позивача за лютий-березень 2022 року утримано кошти в сумі 2296 грн. 99 коп. Позивач зазначає, що він не підписував в будь-який спосіб вищевказаний кредитний договір з ТОВ «ЗАЙМЕР», сторона позивача лише констатує той факт, що наданий відповідачем примірник кредитного договору не був нотаріально посвідчений. Вважає, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. виконавчий напис №16020 від 18.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 8 900 грн., є незаконним та таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 21.09.2022 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 68477815 від 02.02.2022 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих Олександра Олександровича № 16020 від 18.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості у розмірі 8 900 грн. до прийняття судом рішення по суті за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. (а.с.46-49). 26 вересня 2022 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.53). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання на 20.10.2022 року о 10 год. 00 хв. з викликом сторін. (а.с.56-58). 11.10.2022 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову, в якій позивач просить суд долучити до матеріалів справи примірник уточненої позовної заяви від 11.10.2022 року [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, в якій додатково ставиться вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2 296,99 грн. (а.с.67). Ухвалою суду від 20.10.2022 року уточнену позовну заяву [PERSON] про зміну предмета позову по цивільній справі [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави. Вирішено проводити подальший розгляд цивільної справи з урахуванням вказаних змін. (а.с.85-88). 06.12.2022 року в судове засідання позивач та її представник адвокат Калінін С.К не з`явилися, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представником позивача засобами поштового зв`язку надіслано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, з якої вбачається, що позивач наполягає на задоволенні позову в останній редакції у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.81-82). В судові засідання призначені на 20.10.2022, 21.11.2022, 06.12.2022, представник відповідача не з`явився. Він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.66 зворот, 90 зворот). Відзиву не подавав. Від нього не надходило заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи. З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніна Вікторівна в судове засідання не з`явилася, вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, натомість на електрону адресу суду надіслала заяву про перенесення розгляду справи на період воєнного стану (а.с.94). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився. Натомість від Управління нотаріату Міністерства юстиції м. Київ надійшов лист з якого вбачається, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 26.07.2022 №517/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. припинена. (а.с.95). За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 06.12.2022 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис №16020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 8 900 грн. (а.с.40). Як вбачається з матеріалів справи 01.01.2021 року між [PERSON] та ТОВ « ЗАЙМЕР» укладався договір про надання фінансового кредиту №170069. Правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору факторингу №01-28/102021 від 28.10.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (а.с.41,42). 02.02.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. на підставі виконавчого напису №16020 від 18.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №68477815 про примусове стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 8 900 грн. (а.с.36 зворот). 07.02.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я.В. на підставі виконавчого напису у виконавчому провадженні №68477815, винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і скерувала постанову за місцем роботи позивача для виконання.(а.с.35,36). Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати, яка видана [PERSON] підприємством АТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Вркзал станції Київ-Пасажирський» Філії «Вокзальна компанія» від 30.09.2022 року №267, із позивача [PERSON] на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП №68477815 від 07.02.2022) утримано кошти у лютому-березні 2022 року в сумі 2 296,99 грн. (а.с.69). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Разом з цим, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року була залишена без змін, постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (12-5гс21). Як вбачається з матеріалів справи, що 01.01.2021 року між [PERSON] та ТОВ «ЗАЙМЕР» укладався договір про надання фінансового кредиту №170069. Зазначений договір не був нотаріально посвідчений, а відтак не може бути договором, за яким стягнення заборгованості може бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, суд приходить до висновку, що вчиняючи 18.12.2021 року виконавчий напис №16020 про стягнення з Боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 8 900 грн., приватний нотаріус Золотих О.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Дослідженими в справі доказами встановлено, що в матеріалах виконавчого напису від 18.12.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №16020 відсутні відомості про направлення письмової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» про усунення порушень договору та виконання боржником своїх зобов`язань у добровільному порядку. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не додано відповідних доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача, відсутність доказів про направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень договору та виконання боржником своїх зобов`язань у добровільному порядку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрований в реєстрі за №16020 від 18.12.2021 року, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням норм законодавства для здійснення даного виду нотаріальних дій. Крім того, за приписами ч.1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» зобов`язаний відшкодувати позивачу [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у сумі 2 296,99 грн. при виконанні постанови про звернення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника ВП №68477815 від 07.02.2022, винесеної при примусовому виконанні виконавчого напису №16020 від 18.12.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» в сумі 8 900,00 грн. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищенаведеного є правові підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що між сторонами існує спір щодо виконання умов кредитного договору, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості, недотримано умов вчинення виконавчого напису щодо кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, тому суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. стороною позивача надано наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 від 26.06.2018; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1104632; договір №б/н22 про надання правничої (правової) допомоги укладеним між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та [PERSON] від 15.02.2022; меморіальний ордер №@2PL672931 від 22.02.2022 року на суму 1000,00 грн. про прийняття коштів від [PERSON] договір №б/н22 від 15.02.2022; акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21.08.2022 на суму 1000,00 грн. (а.с.14,15, 17-19, 24-26). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, або тільки має бути сплачено (Постанова Верховного Суду від 01.09.2021 по справ №178/1522/18). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. за надання правничої (правової) допомоги в даній цивільній справі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» на користь позивача [PERSON] належить стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2 481,00 грн. (а.с.1,29,68), та витрати пов`язані з наданням правничої (правової) допомоги в сумі 5 000,00 грн.

Outcome: approved