Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до суду звернувсь [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явивсь, до суду надійшла заява в якій позивач просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Остерська міська рада Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , 1933 року народження, який проживав у с. Бабарики Козелецького району Чернігівської області. Жодних документів, що підтверджують, що покійний був дядьком позивача у останнього не має. Позивачу вже 72 роки, коли помер дядько, то позивачу було 58 років, а дядьку - 75 років. Покійний був рідним братом матері позивача [PERSON] , яка померла у 1986 році. Позивач та всі жителі села Бабарики знали, що [PERSON] був рідним дядьком позивача. Однак, ні в позивача, ні в матері позивача не було свідоцтва про народження. Вони мали лише паспорти. [PERSON] народився у 1933-1936 роках (точно він і сам не знав) у с. Бабарики, а мати у 1928 році у с. Бабарики. Після смерті дядька позивача жодного майна не залишилося, бо жив він із співмешканкою в її будинку, власного житла не мав. Позивач жив у м. Києві на той час, коли позивач вийшов на пенсію за віком у 2010 році, то переїхав жити у с. Бабарики, в мамину хату, де зараз проживає та зареєстрований. В середині вересня 2016 року позивач дізнався від жительки села Бабарики - [PERSON] , що в дядька позивача був земельний пай, який збиралося орендувати якесь підприємством, але так і не оформило, а державні акти на на право власності на землю залишилися в неї, бо місцеві жителі довіряли їй комунікувати з орендарями та допомагати оформляти договори оренди землі. Восени 2016 року ТОВ «Сираївське» укладало договори оренди землі в с. Бабарики та с. Волевачі, і його працівники допомогли скласти позивачу запити в Державний архів Чернігівської області щодо записів про народження дядька та матері. Також, позивач відразу звернувся до Одинцівської сільської ради, яка 21.09.2016 року видала позивачу довідку № 333 про склад сім`ї [PERSON] , але, нажаль, родинні відносини позивача зі спадкодавцем сільська рада не змогла підтвердити. Листами від 31.10.2016 р. № Д-2614 та № Д-2615, Державний архів Чернігівської області повідомив позивачу, що записи по книгах реєстрації первинних актових записів по Одинцівській та Волевачівській сільських радах за 1928 та 1933 роки, до архіву не надходили, а в інших джерелах по Козелецькому району Чернігівської області записи про народження [PERSON] та [PERSON] , відсутні. Позивач повторно звертався до Державного архіву Чернігівської області у січні 2017 р. та у березні 2018 р., уточноючи параметри запитів в контексті можливого перебування с. Бабарики у складі Булахівської сільської ради, а не Одинцівської, але відповіді не отримав. Позивач так розуміє, що Держархів проігнорував його запити, бо з його відповідей від 31.10.2016 р. можна зробити висновок про відсутність запитів по всьому Козелецькому району. Позивач ще раз (хоча надії щось знайти вже не має), зробив два повторні запити до Держархіву та вирішив подати даний позов в суд з метою остаточно вирішити це питання. Після смерті дядька залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок: кадастровий №7422082700:06:002:0051, площею 0,21 га на території Остерської міської ради Чернігівського району (колишньої Євминської сільської ради Козелецького району) Чернігівської області; кадастровий №7422082700:06:001:0051, площею 0,13 га на території Остерської міської ради Чернігівського району (колишньої Євминської сільської ради Козелецького району) Чернігівської області; кадастровий №7422086500:05:003:0051, площею 2,26 га на території Остерської міської ради Чернігівського району (колишньої Одинцівської сільської ради Козелецького району) Чернігівської області. Через відсутність інформації про наявність спадкового майна (до вересня 2016 року) та належних доказів про родинні відносини (по цей час), позивач не подавав заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини повинна бути подана в нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини особисто спадкоємцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Оскільки, позивач не мав інформації про наявність спадкового майна (до вересня 2016 року) та належних доказів про родинні відносини (по цей час), то вважає, що ним з поважних причин пропущено визначений цивільним законодавством строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеної у справі за № 6-1320пс17. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] , а єдине його майно - три земельні ділянки, отримані в якості земельних часток (паїв) при паюванні КСП «Авангард», знаходяться на території Остерської міської ради (колишні Одинцівська та Євминська ради). Жодних інших родичів, окрім позивача, у [PERSON] , на момент смерті, не було. Позивач єдиний його родич. Про існування ще якихось родичів позивачу не відомо. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права (п. 1 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України). Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. За нормами ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є племінником [PERSON] .

Outcome: approved