Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 77 297 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.11.2020 між сторонами укладено договір у вигляді угоди №CMDPI-1290400 від 18.11.2020, відповідно до умов якої позичальник прийняв публічну пропозицію про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». 23.03.2021 між сторонами було укладено заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2560/82/1040519, відповідно до умов якого відповідач отримав на умовах платності, строковості кредитні кошт в розмірі 63 600 грн. строком на 48 місяців під фіксовану процентну ставку 48% річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.12.2021 утворилась заборгованість в розмірі 77 297 грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 63 600 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 8 218 грн. 75 коп., заборгованості за відсотками - 5 479 грн. 05 коп. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 45/. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом 23 березня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» 010/2560/821040519 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит з початковим лімітом у розмірі 63 600 грн., строком користування 48 місяців зі сплатою процентної ставки 48,00 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування коштами згідно умов договору. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 23.12.2021 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 77 297 грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 63 600 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 8 218 грн. 75 коп., заборгованості за відсотками - 5 479 грн. 05 коп. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, рухом коштів по рахунку позичальника /а.с. 10-11/, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору /а.с. 5/. Позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про вручення щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі викладеного та

Outcome: approved