Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

1.Зміст заяви. 20 грудня 2021 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заявник [PERSON] подав матеріали зазначеної заяви, за якою просить: -встановити юридичний факт дублювання адреси, а саме: гараж [ADDRESS] . 2.Позиція заявника. На підставі договору купівлі-продажу укладеного 27 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4954, [PERSON] набув право власності на гараж під номером [ADDRESS] . 27 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дербіної Р.Є., для посвідчення договору купівлі-продажу, але Постановою від 27 серпня 2021 року за № 142/01-16 приватним нотаріусом Дербіною Р.Є. відмовлено йому у посвідченні договору купівлі-продажу гаражу, у зв`язку з тим, що за даною адресою вже зареєстрований інший гараж, та інший власник. Також, 13 вересня 2021 року до Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради подана заява від імені [PERSON] про зміну адреси об`єктну нерухомого майна, - гаражу під номером [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить [PERSON] , зареєстрованого в передбаченому законом порядку, на що згідно до Наказу № 6 «АВ» від 14 вересня 2021 року (а.с. 5), [PERSON] відмовлено у зміні адреси гаражу з підстав виявлення факту дублювання адреси, з посиланням на необхідність звернення до суду так як зазначене питання встановлюється саме судом, згідно до визначеного Порядку, затвердженого Постановою КМУ за № 690 від 07 липня 2021 року. На підставі викладеного, заявник вимушений звернутися до суду із зазначеною заявою. 3.Позиція заінтересованої особи. Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України. В судові засідання представник Управління до суду не прибув, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена на юридичну адресу та електронну адресу Управління, а тому в силу ст.128-130 ЦПК України вважається доставленою. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки представника заінтересованої особи неповажними. Заяв та клопотань про проведення розгляду за їх відсутності не подано. \~ \~ \~ \~ 4.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 20 грудня 2021 року позивачем подано заяву до провадження суду. 27 грудня 2021 року ухвалено про відкриття провадження у справі, в порядку окремого провадження. Заявником подано заяву про підтримання вимог вцілому та розгляд справи на підставі наявних доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 5.Фактичні обставини встановлені судом. На підставі договору купівлі-продажу укладеного 27 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4954, позивач [PERSON] набув право власності на гараж під номером [ADDRESS] , що підтверджено копією договору (ас.. 10). Право власності [PERSON] на зазначений гараж, було зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно, станом на 27 березня 2007 року, що підтверджено витягом від 27 березня 2007 року за № 1403913 (а.с. 9). Станом на 16 червня 2021 року на ім`я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на гараж під номером [ADDRESS] , що підтверджено копією технічного паспорту (а.с. 11-14). 27 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дербіної Р.Є., для посвідчення договору купівлі-продажу, але Постановою від 27 серпня 2021 року за № 142/01-16 приватним нотаріусом Дербіною Р.Є. відмовлено заявникку у посвідченні договору купівлі-продажу гаражу, у зв`язку з тим, що за даною адресою вже зареєстрований інший гараж, та інший власник (а.с. 8). 13 вересня 2021 року до Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради подана заява від імені [PERSON] про зміну адреси об`єктну нерухомого майна, - гаражу під номером [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить [PERSON] , зареєстрованого в передбаченому законом порядку, на що згідно до Наказу № 6 «АВ» від 14 вересня 2021 року (а.с. 5), [PERSON] відмовлено у зміні адреси гаражу з підстав виявлення факту дублювання адреси, з посиланням на необхідність звернення до суду так як зазначене питання встановлюється саме судом, згідно до визначеного Порядку, затвердженого Постановою КМУ за № 690 від 07 липня 2021 року. 6.Застосовані норми права. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікованою\~Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно до п. 52, 53 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року за № 690, передбачено: П.52. - у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. У разі коли всі окремі частини об`єкта з однаковими адресами є комунальною або державною власністю та належать одному власнику, їх адреси можуть бути змінені в порядку, визначеному пунктом 53 цього Порядку, або в порядку, передбаченому у зв`язку із зміною, коригуванням адреси. П. 53. - упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється органом з присвоєння адреси за поданням органу, якому належить право власності або оперативного управління зазначеним об`єктом. У разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта упорядкування нумерації окремих частин об`єкта може здійснюватися виключно за рішенням суду (крім випадку, визначеного абзацом другим пункту 52 цього Порядку). Упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності. 7.Висновки та мотиви судового рішення. Судом встановлено що заявник [PERSON] , є власником гаражу під номером [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4954, а також зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно, станом на 27 березня 2007 року, що підтверджено витягом від 27 березня 2007 року за № 1403913. Факт набуття права власності заявником, в передбачений спосіб та порядок, шляхом реконструювання належної на праві власності позивачу гаражу під номером [ADDRESS] на час розгляду справи підтверджено належними і допустимими доказами. Єдина інформаційна база, яка містить відомості про права на нерухоме майно та їх обтяження, була введена в дію 2013 року. До 2013 року реєстрація права власності на майно проводилася в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення\~ та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення\~ та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації в реєстрі, та проводилося реєстрація права власності на паперових носіях у Бюро технічних інвентаризацій, та в подальшому у порядку визначеному Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5. Тобто, права, зареєстровані до 1 січня 2013 року, залишаються дійсними. Таким чином, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~ - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, - згідно до ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпоряджання означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Як встановлено судом, заявник будучи власником вищезазначеного об`єкту нерухомого майна, - гаражу під номером [ADDRESS] , позивач [PERSON] бажаючи реалізувати своє право власності на відчуження належного йому майна 27 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дербіної Р.Є., для посвідчення договору купівлі-продажу, але Постановою від 27 серпня 2021 року за № 142/01-16 приватним нотаріусом Дербіною Р.Є. відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу гаражу, у зв`язку з тим, що за даною адресою вже зареєстрований інший гараж, та інший власник. Бажаючи виправити зазначену обставину, яка обмежує права заявника як власника майна, від імені [PERSON] 13 вересня 2021 року до Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради подана заява про зміну адреси об`єктну нерухомого майна, - гаражу під номером [ADDRESS] , але Наказом № 6 «АВ» від 14 вересня 2021 року (а.с. 5), [PERSON] відмовлено у зміні адреси гаражу з підстав виявлення факту дублювання адреси, з посиланням на необхідність звернення до суду так як зазначене питання встановлюється саме судом, згідно до визначеного Порядку, затвердженого Постановою КМУ за № 690 від 07 липня 2021 року. Так, згідно вимог п.50\~Постанови Кабінету\~Міністрів України від 07.07.2021року №690 «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна», зазначено, що упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначенихпунктами 9,10та41цього Порядку; у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком. Повноваження органів, що здійснюють присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси будинку, визначені в ч.5 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: «виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад. В ч.11 ст.26-3\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» вказані підстави для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта: 1) зміни в адміністративно-територіальному устрої (у тому числі зміна назви області, району, населеного пункту); 2) зміна назви вулиці, її об`єднання та поділ; 3) зміна назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта; 4) об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті); 5) упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес. А тому враховуючи приписи п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2021 року за № 690, якими передбачено що у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. На підставі зазначеного, встановив підстави та обґрунтування заявлених вимог заявником [PERSON] , які ґрунтуються на підставі належних, достатніх та допустимих доказах, з врахуванням необхідності захисту права власності заявника, та встановив факт дублювання адреси за об`єктом нерухомого майна, як гаражу під номером [ADDRESS] проспекту Свободи у місті Кам`янське Дніпропетровської області, а тому заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. 8.Судові витрати. Щодо сплачених витрат заявником як судового збору у розмірі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією (а.с. 1), то згідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, - при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved