Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивувала тим, що з 10 листопада 2012 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та останнім часом знаходяться на її утриманні. Протягом останнього року між ними з відповідачем погіршились стосунки, вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач припинив надавати допомогу на утримання дітей добровільно, не забезпечує сім`ю всім необхідним. На даний час їх сім`я розпалась остаточно. Утримання та виховання дітей повністю лежить не ній, але власних коштів для повноцінного утримання дітей їй не вистачає. Оскільки відповідач є працездатним, здоровим та має можливість і обов`язок сплачувати аліменти, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі та справу розглянути без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомллений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції /а.с. 1/, в якому мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] /а.с. 2-3/. На даний час сторони проживають окремо, їх сім`я розпалась остаточно. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач припинив надавати допомогу на утримання дітей добровільно, не забезпечує сім`ю всім необхідним. Власних коштів для повноцінного утримання дітей позивачці не вистачає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved