Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3198,55 грн витрат на утримання спільного майна, 415 грн витрат на професійну правничу допомогу та 75,36 грн судового збору. У решті позову відмовлено. В апеляційній скарзі представник [PERSON] від імені позивачки [PERSON] , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову у заявленому розмірі. Постановою Волинського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу позивачки [PERSON] , подану від її імені представником [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2022 року залишено без змін. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК). Відповідно до пп. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. При поданні апеляційної скарги представником позивачки було приєднано квитанцію про оплату судового збору, кошти за якою на дату відкриття апеляційного провадження ще не були зараховані до відповідного бюджету суду. Ухвалюючи постанову, апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Із дубліката квитанції А-БАНК від 11.11.2022 вбачається, що у призначенні платежу вказано судовий збір (Державна судова адміністрація України), за подання апеляційної скарги позивачкою на рішення суду, сума сплати 1488,60 грн (а.с.122). Кошти сплачено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Волин.обл/м.Луцьк /2203010; код отримувача: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм. подат.); рахунок отримувача: UA248999980313101206084003550. Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактично кошти перераховано стороною позивача на невірний рахунок, що не може свідчити про оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у звязку із чим необхідно ухвалити додаткову постанову про стягнення із позивачки в дохід держави за подання апеляційної скарги судового збору у розмірі 1362 грн (150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), який мав бути сплаченим за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Волин.обл/м.Луцьк /22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм. подат.); рахунок отримувача: UA938999980313121206080003550.

Outcome: approved