Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , де треті особи - приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада Марина Володимирівна, приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Нінель Володимирівна про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання права власності (а.с.2-5 т.1). У листопаді 2020 року позивач уточнив свої позовні вимоги та уточнив коло сторін по справі, а саме відповідача і визначив відповідачем [PERSON] (а.с.111-118 т.1). В своїй уточненій позовній заяві позивач - просить визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2014 року, посвідчені приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. та видані [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на земельні ділянки, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, визнавши за ним право власності за законом на частину спадкового майна після смерті [PERSON] , а саме на зазхначені земельні ділянки; визнати за ним право власності за законом на частину спадкового майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме - на земельні ділянки, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області; визнати недійсним заповіт складений [PERSON] 12 червня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. за реєстром №1424; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 травня 2020 року посвідчені та видані приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на ім`я [PERSON] : на частину земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, визнавши на них право власності в порядку спадкування після діда [PERSON] . В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . На момент смерті батька, позивач був неповнолітнім, тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України він прийняв спадщину. Незважаючи на це приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. 15 грудня 2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на ім`я матері померлого, [PERSON] . На момент смерті батька останньому на праві власності належали земельні ділянки, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області. Оскільки його частка не була врахована при видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це свідоцтво необхідно визнати частково на частину недійсним і визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на частину зазначеного майна. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є її чоловік, [PERSON] , та він (за правом представництва ст.1266 ЦК України), тому за позивачем необхідно визнати частину спадкового майна. З 23.10.2018 по 22.04.2020 він проходив строкову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, то заяву про прийняття спадщини подав до нотаріальної контори після закінчення строкової служби, вважає, що він прийняв спадщину. Дідусь позивача [PERSON] помер [INFO] . Він є єдиним спадкоємцем за законом після його смерті, але ще за життя [PERSON] склав заповіт, яким усе належне йому майно заповідав [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] на все належне їм майно отримав [PERSON] , зазначені свідоцтва були видані приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. Оскільки, його частка у спадщині не була врахована, то ці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] необхідно на частину визнати недійсними. Позивач вважає, що зазначений заповіт від імені [PERSON] складений 12.06.2019 та посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. не відповідає дійсній волі діда, правильності розуміння ним наслідків заповіту (а.с.2-5, 111-118 т.1). Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що позивач не має права змінювати одразу предмет та підстави позову, він є неналежним відповідачем по справі, йому не зрозуміло на чиїй стороні виступають треті особи, позивач не довів, що його дід пив та був недоглянутий. Просив розглянути справу у його відсутність (а.с. т.1). Третя особя, приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. до суду не з`явилась, просить розглянути справу у її відсутність (а.с.73 том 2). Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та витребовано у приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. завірену належним чином копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; у приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. завірену належним чином копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.25-26 т.1) Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 січня 2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] , залучено до участі у справі в якості третіх осіб - приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Заваду Марину Володимирівну та приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Нінель Володимирівну; виключено з кола відповідачів [PERSON] , [PERSON] , витребовано у приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. завірену належним чином копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.140-142 т.1). Ухвалою Лозівського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті, задоволено клопотання позивача про допит свідків [PERSON] , [PERSON] (а.с.188-190 т.1). На підставі п.п.2.3.50 Положення про автоматизованусистему документообігу суду, п.п.1.6 Прикінцевих положень Положення про автоматизовану систему документообігу 22.06.2021 було призначено повторний автоматизований розподіл по справі (а.с.5 т.2). Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А. від 23 червня 2021 року прийнято цивільну справу до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження на 05 серпня 2021 року (а.с.6 т.2). 05 серпня 2021 року справу розглядом відкладено у зв`язку із неявкою сторін (а.с.22 т.2). 13 вересня 2021 року справа не розглядалася у зв`язку із зайнятістю судді у розгляді кримінальної справи (а.с.32 т.2). 19 жовтня 2021 року справа не розглядалася у зв`язку із знаходженням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі (а.с.90 т.2). 16 листопада 2021 року по справі оголошено перерву для виклику свідків (а.45-46 т.2). 13 грудня 2021 року справу відкладено у зв`язку із неявкою учасників судового розгляду (а.с.57 т.2). 01 лютого 2022 року справу відкладено у зв`язку із неявкою учасників судового розгляду (а.с.62 т.2). 03 березня 2022 року справу відкладено у зв`язку із неявкою учасників судового розгляду (а.с.66 т.2). Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7\~ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.07.2022 дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. (а.с.68 т.2). Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду (а.с.68 т.2). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в матеріалах справа наявні заяви позивача щодо розгляду справи за його відсутності (а.с.20, 26-31, 44 т.2). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надавши письмовий відзив на позов (а.с.72 т.2). Треті особи до суду з`явилися, надавши заяви щодо розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8 т.1). Заповіту від імені [PERSON] складено не було (а.с.151 т.1). Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його батьки: [PERSON] та [PERSON] та неповнолітній та час смерті батька його син [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.147 зв. т.1) та свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11 т. 1). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на\~спадкування\~за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 с.1268 ЦК України, спадкоємець за\~заповітом\~чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час\~відкриття спадщини\~не проживав постійно із спадкодавцем, має подати\~нотаріусу\~або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування\~заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється\~строк\~у шість місяців, який починається з часу\~відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] прийняла спадщину, оскільки 14 серпня 2014 року, тобто в передбачений законом (ст.1270 ЦК України) шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. (а.с.146 зв. т.1). Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України, батько спадкодавця [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, про що була складена заява в передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк (а.с.152 т.1). Згідно вимог ч.ч.1,5,6 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за\~заповітом\~або\~за законом\~може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається\~нотаріусу\~або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування\~за\~місцем відкриття спадщини. \~Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом\~строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня,\~неповнолітня,\~недієздатна особа, а також\~особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] , [INFO] на момент смерті батька був неповнолітнім, то вважається що він прийняв спадщину. Таким чином, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] є два спадкоємця першої черги, які прийняли спадщину відповідно до норм діючого законодавства: мати померлого [PERSON] та син [PERSON] . Спадкова маса після смерті [PERSON] складалаля із земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області і частки їх рівні відповідно до ст.1261 ЦК України. Факт належності зазначений земельних ділянок спадкодавцеві підтведжується Державним актом на право приватної власності на землю (а.с.156 т.1), витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.158-161 т.1) Незважаючи на це, приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. 15 грудня 2014 року видала два свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я лише [PERSON] за реєстром №4100 та за реєстром №4101 (а.с.162 та 162 зв. т.1). Відповідно до ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину\~визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на\~спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки, [PERSON] мала право тільки на 1/2 частину спадкового майна, то з цих підстав свідоцтво про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. 15 грудня 2014 року за реєстром №4100 та свідоцтво про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. 15 грудня 2014 року за реєстром №4101 необхідно визнати на частину недійсними та визнати за [PERSON] право власності на частину земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.49 зв. т.1). Заповіту від імені [PERSON] складено не було (а.с.36 т.1). Спадкоємцем першої черги за законом на підставі ст.1261 ЦК України після її смерті є її чоловік [PERSON] . Факт перебування у зареєстрованому шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.50 т.1) та [PERSON] на підставі ст.1266 ЦК України по праву представництва свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.147 зв. т.1) та свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11 т. 1). [PERSON] прийняв спадщину, оскільки в шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини від 12.06.2019 до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. (а.с.58 зв т.1). [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 31.05.2019 до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В. (а.с.58 т.1). Спадкова маса після смерті [PERSON] складалася з частини земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області. Тому, кожному із спадкоємців повинно належати по частині земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області. Свідоцтво після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не отримував. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.49 т.1). Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є його онук, позивач по справі [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.147 зв. т.1) та свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.11 т. 1). [PERSON] прийняв спадщину, оскільки 10 грудня 2019 року склав заяву про прийняття спадщини. Зазначена заява була посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. за реєстром №2517. (а.с.59 т.1) За своє життя [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого усе належне його майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого воно не складалося, та все те на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. 12.06.2019, зареєстрованого у реєстрі за №1424 (а.с.52 зв т.1). Спадкова маса після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , складалася з 1/4 частини земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,0680 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0016, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі розпорядження Лозівської райдержадміністрації від 19 серпня 2002 року за №362 (а.с.65 т.1) 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстром №629 на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,0680 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0016, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.73 зв т.1). 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстром №630 на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, що належала [PERSON] , дружині спадкодавця, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину та не оформив своїх спадкових прав (а.с.75 т.1). 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстром №631 на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області, що належала [PERSON] , дружині спадкодавця, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину та не оформив своїх спадкових прав (а.с.76 зв т.1). Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 травня 2020 року за реєстром №630 і 631 необхідно визнати на частину недійсними, оскільки [PERSON] мала право тільки на частину спадкового майна після смерті свого сина [PERSON] , померлого [INFO] , а належна на день її смерті частина спадкого майна повинна ділитися в рівних частках між її спадкоємцями за законом, тобто між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, на момент смерті [PERSON] повинно належати тільки частина земельних ділянок, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008 та площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.7 т.1). Відповідно до довідки №258 від 22.04.2020, солдат [PERSON] , дійсно з 23.10.2018 по 22.04.2020 проходив строкову службу у військовій частині [NUMBER] Національної Гвардії України (а.с.13 т.1). Листом приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. від 17.04.2020 за №70/02.14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , оскільки на його майно вже було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] і запропоновано звернутися до суду (а.с.15 т.1) Листом приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. 09.06.2020 за №93/02-14, [PERSON] було повідомлено, що його лист щодо не видання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] отримано і після спливу строку встановленого ст.1270 ЦК України, були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.18 т.1). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання частково на частину недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті сина [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області видане 15 грудня 2014 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. за реєстром №4100 та в частині визнання частково на частину недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті сина [PERSON] на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області видане 15 грудня 2014 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. за реєстром №4101 підлягають задоволенню. Також підлягає до задоволення позовні вимоги про визнання частково недійсним на частину свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області видане 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. за реєстром №630 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області видане 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. за реєстром №631. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права власності за [PERSON] право власноті на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6275 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0008, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] та на частину після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] та на частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5899 га кадастровий номер 6323983000:02:000:0015, що знаходяться на території Миколаївської сільської ради Лозівського району Харківської області після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] та на частину після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Що стосується позовних вимог про визнання заповіту недійсним, то суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК України. Так, позивачем надано письмові свідчення свідків. Свідок [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначала, що з поважних причин не може з`явитися до суду і тому письмово підтверджує, що [PERSON] після смерті своєї дружини був у пригніченому стані, її смерть для нього була стресом, він ходив брудний та неохайний, був одиноким, не розумів як жити далі і що йому робити. Від нього постійно стояв запах спиртного, був байдужий до життя, губився в часі, не знаючи ні числа, ні місяця. Постійно говорив про свого онука, що чекає на нього, що він прийде і йому буде легше, бо будуть жити разом, говорив, що окрім онука у нього нікого не має і що все майно перейде онуку. Також свідок зазначила, що обізнана давати правдиві покази та розуміє кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів (а.с.138а т.1). Свідок [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначає, що проживала з [PERSON] в одному селі багато років, [PERSON] була її кумою. Після її смерті [PERSON] почувався дуже самотнім. Їй відомо, що зять [PERSON] [PERSON] приходив до [PERSON] , вів з ним розмови, після чого [PERSON] був у нетверезому стані, а потім [PERSON] возив його до [PERSON] , як вона потім зрозуміла до нотаріуса. [PERSON] не міг залишити заповіт на чужу людину, коли в нього є рідний онук, якого він чекав і покладав на нього надії. Зазначила, що вона не може приїхати до суду, бо прикута до ліжка. Просить прийняти її письмову заяву (а.с.210 т.1). Свідок [PERSON] , повідомляє суд, що з поважних причин не може з`явитися до суду і просить врахувати його свідчення. Він добре знав [PERSON] , спілкувався з ним. Смерть дружини стала для нього стресом, він був у пригніченому стані, байдужим до життя, розповідав йому, що чекає онука з армії, що йому важко проживати одному, ніхто йому не допомагає, часто випивав, одяг на ньому був брудний. Йому відомо, що сім`я [PERSON] доставляла йому спиртні напої (самогон). [PERSON] на початку червня 2019 року возив [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] повідомив свідка, що він підписав якусь заяву. Про заповіт йому нічого не говорив, але постійно говорив, що чекає онука і все дістанеться йому (а.с.213 т.1). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року в справі № 522/9893/17 звертала увагу, що свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, перебуває під правовою охороною і після смерті заповідача. Свобода заповіту, як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України\~встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За встановлених обставин, суд приходить до висновку проте, що позивачем у судовому засіданні не доведено позовні вимоги в частині визнання заповіту недійсним. Враховуючи відсутність вимоги позивача про розподіл судових витрат, свудові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial