Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Посилався на те, що , 05.11.2021 року о 19.42 год. в м. Чернівці по вул. Головна, 246, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Mеrcedes-Вenz Vito, д.н.з. [NUMBER] виїжджаючи з другорядної дороги, прилеглої на головну, при цьому перетнувши дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна), допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 14 грудня 2021 року постановою Шевченківського районного суду м Чернівці по справі №727/11168/21, яка набрала законної сили, [PERSON] , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАН та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до висновку №42-2398 експертного дослідження визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 255862 грн. 30 коп. Відповідно до умов страхування в компанії ПЗУ , які розміщені на їх офіційному сайті, ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130 000 гривень на одного потерпілого, та розмір франшизи - до 2600 гривень. Отже, вона має право на відшкодування шкоди від страхової компанії у розмірі 127400 гривень. Тому сума, яка підлягає стягненню на її користь для відшкодування повної вартості відновлювального ремонту КТЗ, є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, та становить 128462,30 гривень (255862,30 - 127400). Внаслідок ДТП, їй завдана моральна шкода, яку оцінює в 5000 гривень. Кріт того,\~водій пошкодженого\~авто Volkswagen\~Jetta,\~ [PERSON] \~звернувся до\~Управління патрульної\~поліції в\~Чернівецькій області\~з метою\~притягнення власника\~транспортного засобу\~Mercedes-Ben/\~Vito.\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] до\~адміністративної відповідальності\~за ч.\~2 ст. 126 КУпАП, а саме за передачу транспортного засобу особі, яка не має права па керування, оскільки [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАІІ - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. У відповіді від 07.12.2021 р., УПП в Чернівецькій області зазначило, що [PERSON] повідомив про те, що [PERSON] сів за кермо автомобіля без його відома та повернув ТЗ через певний проміжок часу, а також він не знав про відсутність у [PERSON] права керування відповідної категорії ТЗ. Отже, можна дійти висновку, що саме недбалість власника ТЗ [PERSON] призвела до заволодіння [PERSON] його автомобіля, а тому завдану шкоду повинні відшкодовувати [PERSON] спільно з [PERSON] . Тому, просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з пошкодженням автомобіля в сумі 128462,30 гривень, матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з витратами на проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ та складання звіту у сумі 3000 гривень, моральної шкоди - 5000 гривень та понесенні судові витрати, а саме 12000 гривень на професійну правничу допомогу та 1484,62 гривень судового збору. Відповідачем [PERSON] \~було подано\~відзив на\~позов.\~У відзиві\~відповідач заперечував\~проти позовних\~вимог.\~Вказував на\~те,\~що він\~являється власником\~автомобіля марки\~Mercedes-BenzVito номерний знак\~ [NUMBER] ,\~який на\~момент дорожньо-транспортної\~пригоди перебував\~у користуванні [PERSON] [INFO] , жителя [ADDRESS] . Крім того йому не було відомо, про те, що [PERSON] не мав права керування відповідної категорії вказаним транспортним засобом. Враховуючи те, що він жодного відношення не має до вказаного адміністративного правопорушення вважає, що стягувати з нього моральну та матеріальну шкоду завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоди не є законним. Також цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу марки Mercedes-BenzVito номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , була застрахована в страховій компанії ПЗУ «ПРАТ СК ПЗУ Україна», код ЄРДПОУ 20782312 відповідно до поліса ЕР №204784832, дія поліса до 05.07.2022 року. Тому вважає дану страхову компанію відповідачем по справі в частині матеріальних витрат стосовно механічного пошкодження автомобіля марки Volkswagen Jetta номерний знак [NUMBER] , так як цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час ДТП була застрахована у страховій компанії ПЗУ «ПРАТ СК ПЗУ Україна», код ЄРДПОУ 20782312 відповідно до поліса ЕР №204784832, дія поліса до 05.07.2022 року. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов. У відзиві відповідач частково визнав позовні вимоги. Зазначивши на те, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, ним скоєно не навмисно так водій автомобіля марки VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] [PERSON] також мав би реагувати на небезпеку для руху та вжити заходів для зупинки транспортного засобу щоб уникнути зіткнення, що є також безпосередньо у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. Позивач [PERSON] звернулась до суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] яким проведено огляд пошкодженого транспортного засобу VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] в наслідок ДТП яка сталась 05.11.2021 року. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку №42-2398 який проведено аварійним комісаром [PERSON] на замовлення оцінки [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] становить 255862,30 грн., а ринкова вартість автомобіля до пошкодження становить 305402,96 грн. також позивачем [PERSON] не надано первинний огляд автомобіля VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] , який здійснювався у десяти денний термін після повідомлення страховою компанією компанії ПЗУ «ПРAT СК ПЗУ Україна», код ЄРДПОУ 20782312 відповідно до поліса ЕР №204784832. Відповідно до положень ст.78 ЦПК України, зазначений звіт оцінювача [PERSON] не може визнаватись допустимим доказом так як він зроблений упереджено. Так як позивач [PERSON] не дочекалась десятиденного терміну для огляду транспортного засобу страховим комісаром від страхової компанією компанії ПЗУ «ПРАТ СК ПЗУ Україна», а 05.11.2021 року, (в день ДТП) провела огляд автомобіля VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] , за участі підприємця-Експерта оцінювача [PERSON] також не належність даного звіту підтверджується і фото автомобіля VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] , після ДТП де наявні незначні пошкодження передньої лівої частини автомобіля. Тому він не згідний з звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 42-2398 який проведений експертом-оцінювачем, аварійним комісаром Воротняком Ю.В. зробленим на замовлення оцінки [PERSON] , так як даний звіт не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля марки VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] та зроблений на користь замовника висновку із завищеними цінами на ремонт та деталі вказаного транспортного засобу. Крім того, розмір моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень не є адекватним обставинам даної справи та завданій шкоді, не випливає з обставин справи та не підтверджується жодними доказами, а вказана сума є необґрунтованою, значно завищеною, не відповідає дійсності та націлена виключно на збагачення цивільного позивача. Між [PERSON] та адвокатом, укладено Договір про надання правової допомоги, згідно якого оплата здійснюється в розмірах, визначених за погодженням сторін умовах визначених Договорі. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Тому за надання правової допомоги, не має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ухвалою суду від 14.02.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 26.07.2022 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 26.07.2022 року було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПРАТ СК «ПЗУ Україна». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідно до поданого відзиву позов не визнав. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідно до поданого відзиву позов визнав частково. Суд, заслухавши представника сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, підстави та умови відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.22 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала.Відповідно до ч. ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 05.11.2021 року о 19.42 год. в м. Чернівці по вул. Головна, 246, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Mеrcedes-Вenz Vito, д.н.з. [NUMBER] виїжджаючи з другорядної дороги, прилеглої на головну, при цьому перетнувши дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна), допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 14 грудня 2021 року постановою Шевченківського районного суду м Чернівці по справі №727/11168/21, яка набрала законної сили, [PERSON] , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАН та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В результаті вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] як власнику транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , завдано збитків, які полягають в тому, що даною дорожньо-транспортною пригодою було пошкоджено транспортний засіб За змістом п.2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Стаття 395 ЦК України визначено види речових прав на чуже майно, серед яких зазначено право володіння. Відповідно до статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. У п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року роз`яснено, враховуючи, що відповідно до статей\~386,\~395,\~396 ЦК України\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху\~України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для\~особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно\~Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306\~(в редакцій на час виникнення спірних правовідносин). Згідно з частиною другою\~статті 1187 ЦК України\~під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Отже, потерпіла вправі одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка своїми неправомірними діями її спричинила. Судом також встановлено, що відповідач є особою, яка на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, визнаний постановою суду винним у створенні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок настання якої було завдано механічних ушкоджень автомобілю позивача, а тому він зобов`язаний відшкодувати шкоду, спричинену його неправомірними діями. Статтею 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що вона не довела факт та наявність завданої моральної шкоди. Відповідно до\~частини першої,\~пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пункт 9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ передбачає, що при визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди суд має виходити із засад виваженості, розумності та справедливості. Так, ні матеріалами справи, а ні пред`явленим цивільним позовом, не підтверджується завдання моральної шкоди цивільному позивачу, зокрема психологічного стресу чи переживань. Однак, при цьому, не зазначено рівня стресу чи переживань, їх характеру, обсягу та тривалості: не вказано яким саме чином це вплинуло, якщо це вплинуло, на її зовнішній чи внутрішній стан: не зазначено немайнових втрат, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, якщо такий необхідний. Сам факт вчинення не навмисного адміністративного правопорушення, що полягає порушенні права власності позивача на її майно, не є безумовною підставою завдання моральної шкоди чи матеріальною гарантією обов`язковості її стягнення, оскільки наявність моральної шкоди підлягає доведенню належними та допустимими доказами, а її розмір повинен бути обґрунтований, розумним, виваженим, поміркованим та справедливим. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині необґрунтовані та задоволенню не підлягають. 05.11.2021 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , якому належить транспортний засіб Mеrcedes-Вenz Vito, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в страховій компанії ПЗУ (ПРАТ СК «ПЗУ Україна», код ЄДРПОУ 20782312), поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР №204784832, дійсний до 05.07.2022 року, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу на наявність механічних пошкоджень. Відповідно до висновку №42-2398 експертного дослідження від 30.12.2021року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки VolkswagenJetta номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП становить 255862 грн. 30 коп. Згідно до умов страхування в компанії ПЗУ , які розміщені на їх офіційному сайті, ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130 000 гривень на одного потерпілого, та розмір франшизи - до 2600 гривень. Тому сума, яка підлягає стягненню відновлювального ремонту КТЗ, є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, та становить 128462,30 гривень (255862,30 - 127400). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно з\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абзац 2 ст.1192 ЦК України). З урахуванням наведеного, зокрема встановленої судовим експертом вартості ремонтно-відновлювальних робіт, суд приходить до висновку, що завдана шкода позивачу у розмірі 128462 грн. 30 коп. підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення заявлених до стягнення понесених судових витрат у зв`язку одержанням правничої допомоги представника позивача у розмірі 12000 гривень та 1484,62 гривень судового збору - суд зазначає таке. Положеннями\~ст.137 ЦПК України\~регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ст.30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» від\~05.07.2012\~року,\~гонорар є\~формою винагороди\~адвоката за\~здійснення захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги клієнту. Порядок\~обчислення гонорару\~(фіксований\~розмір,\~погодинна оплата),\~підстави для\~зміни розміру\~гонорару,\~порядок його\~сплати,\~умови повернення\~тощо визначаються\~в договорі\~про надання\~правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають частковій компенсації. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. За змістом\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає можливим визнати витрати, як понесені [PERSON] , пов`язані з правничою допомогою в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень та витрати по оплаті судового збору у розмірі 742,31 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial