Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача за період з 01.07.2014 року по 30.09.2019 року заборгованість за послуги з централізованого опалення з в розмірі 38\~041, 34 грн. та гарячого водопостачання в розмірі 1\~655,72 грн., а також інфляційні втрати за ценралізоване опалення в розмірі 4 669, 51 грн., інфляційні втрати за постачання гарячої води в розмірі 1, 91 грн. та 3% річних за послуги з централізованого опалення в розмірі 1\~995, 23 грн., 3% річних за постачання гарячої води в розмірі 0, 49 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є\~теплопостачальною організацією\~-\~суб`єктом\~господарської діяльності\~з постачання\~споживачам теплової\~енергії та\~на підставі\~договору приєднання\~про надання\~послуг з\~централізованого опалення\~та послуг\~з централізованого\~постачання гарячої\~води між\~ЛМКП «Львівтеплоенерго»,\~що є\~виконавцем послуг\~з централізованого\~опалення та\~послуг з\~централізованого постачання\~гарячої води\~у м.\~Львові (виконавець)\~та споживачами,\~позивачем надаються\~відповідачу послуги\~з централізованого\~опалення та\~послуг з\~централізованого постачання\~гарячої води.\~Проте,\~всупереч вимогам\~чинного законодавства,\~відповідач проживаючи\~і користуючись\~послугами,\~які надаються\~позивачем,\~не виконує\~обов`язку,\~щодо оплати\~таких послуг.\~У зв`язку\~із неналежним\~виконанням відповідачем\~зобов`язання\~щодо оплати\~наданих послуг\~з централізованого\~опалення та\~централізованого постачання\~гарячої води,\~за період\~з 01.07.2014 року по 30.09.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 39 \~697, 06 грн. Також, зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 1 995,72 грн., інфляційні нарахування в розмірі 4\~671, 42 грн. Враховуючи викладене, просить позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в зазначених розмірах, а також сплачений судовий збір. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов заперечив, зазначивши, що квартира [ADDRESS] на праві власності належала відповідчу [PERSON] та його членам сім`ї, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності від 10.10.1996 року. Проте, з 31.05.2012 року на підставі договору купівлі продажу від 22.12.2011 року перейшла у власність до [PERSON] . Оскільки договір купівлі- продажу квартири на підставі якого перейшло право власності на квартиру до [PERSON] був вчинений на підставі підроблених документів, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2018 року, серед іншого, визнано недійсним. Вказане рішення набрало законної сили, 13.09.2018. Лише після вступу в законну силу вищевказаного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2018 відповідач вселився в спірну квартиру та зареєструвався там 07.03.2019 року. Враховуючи вищезазначене, вважає, що стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.07.2014 по 07.03.2019 є безпідставним, так як останній не був споживачем наданих житловокомунальних послуг за адресою [ADDRESS] . Представник позивача в судових засіданнях позов підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідача, в режимі відеоконференції, під час розгляду справи заперечив позов з підстав викладених у відзиві. Третя особа [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася, проте її представник подав суду письмові пояснення з яких вбачається, що остання вважає безпідставним стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за житлово - комунальні послуги за період 22.12.2011 по 13.09.2018, оскільки квартира [ADDRESS] у зазначений період належала на праві власності [PERSON] , що зобов`язувало останню належним чином утримувати майно, в тому числі сплачувати комунальні послуги. Зазначає, що відповідач разом із родиною вселився у вказану квартиру 13.09.2018, після набрання законної сили рішенням суду, яким визнано недійсним договір купівлі продажу на підставі якого [PERSON] набула у власність згадану квартиру, а тому має обов`язок по сплаті комунальних послуг лише починаючи із вказаної дати. Третя особа\~ [PERSON] в\~судове засідання\~не з`явилася, проте подала суду письмові пояснення в яких зазначила, що за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживала. Так, 22.12.2011 за договором купівлі продажу придбала вказану квартиру. Проте, відповідач, як попередній власник спірної квартири разом із членами своєї сім`ї не надали можливість її вселитися у придбану квартиру та оскаржили вищевказаний договір купівлі продажу до суду. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06.08.2018 визнано недійсним договір купівлі - продажу від 22 грудня 2011, а в задоволенні її зустрічного позову про усунення перешкод в користуванні придбаною квартирою і виселенні відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що відповідач, разом з сім`єю не припиняли проживати в квартирі за адресою [ADDRESS] . Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, а тому суду вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебувала у власності відповідача з 10.10.1996. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності від 10.10.1996, видане Квартирно експлуатаційною частиною району згідно з розпорядженням № 4126 від 08.10.1996, що підтверджується відомостями з реєстру права власності на нерухое майно. Відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону\~\~України «Про житлового комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Всупереч вимогам ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, ч. 1 п. 18\~ постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води виконані не були. Вимоги про стягнення боргу заявлено до відповідача [PERSON] . Згідно з розрахунками, наданим позивачем, заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються у квартиру [ADDRESS] , за період з 01.07.2014 року по 30.09.2019 року становить 39\~697, 06 \~грн., з яких заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 38\~041, 34 грн. та гарячого водопостачання в розмірі 1\~655,72 грн. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, щодо відсутності обов`язку в [PERSON] по сплаті житлово комунальних послуг за період з 01.07.2014 по 07.03.2019, з огляду на наступне. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, власником квартири за адресою [ADDRESS] з 31.05.2012 року була [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 22.12.2011р. В подальшому, вказаний договір купівлі продажу квартири визнано недійсним. Так, рішенням Сихіського районного суду м. Львова від 06.08.2018 визнано недійсним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] , укладений 22.12.2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 3376. Даним рішенням суду, серед іншого, встановлено, що відповідач не припиняв проживати в квартирі за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.\~\~ Крім того, суд враховує, положення ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України згідно якого, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, тобто зазначений вище договір купівлі- продажу недійсним є з моменту вчинення, а саме 22 грудня 2011 року. Зазначене свідчить про те, що саме відповідач був споживачем комунальних послуг , що надавалися за адресою [ADDRESS] у період з 01.07.2014 по 30.09.2019 , оскільки останній не припиняв проживати за зазначеною вище адресою. З огляду на зазначені обставини, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 38\~041, 34 грн. та гарячого водопостачання в розмірі 1\~655,72 грн. Відповідно до\~ст.625\~Цивільного кодексу\~України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищезазначене положення закону та прострочення відповідачем грошового зобов`язання, з останнього слід стягнути заборгованість з врахуванням індексу інфляції, що згідно розрахунку за період прострочення, що становить 4\~671, 42 грн. та 3% річних в розмірі 1 995,72 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~270 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved