Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

21.07.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 859 025,44 грн., вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. В обґрунтування вимог позову зазначає, що 21 вересня 2021 року між позивачем (Позикодавець) та відповідачем (Позичальник) було укладено договір позики № К210921-3 (далі - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 732 145,80 грн. Позичальник зобов`язався повернути позику у встановлений договором строк, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення договору, тобто до 21 березня 2022 року. Також 16 вересня 2021 року відповідач власноруч підписав розписку, у якій зазначив, що кошти в сумі 732 145,80 грн. отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути до 21 березня 2022 року включно. Відповідно до п.11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасного повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Станом на 15 липня 2022 року відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, а його заборгованість складає 859 025,44 грн., з яких: 610 095,80 грн. залишок боргу за Договором; 248 929,64 грн. неустойка за кожен календарний день існування простроченої заборгованості. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник- адвокат Плачинда К.О. не з`явились, в матеріалах справи містяться заяви, про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують з підстав, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, був повідомлений належним чином. У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 21 вересня 2021 року між [PERSON] (за договором - Позикодавець), від імені якого діяв [PERSON] та [PERSON] (за договором Позичальник) було укладено договір позики № K210921-3 (а.с.8). У пункті 1 Договору зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 732 145,80 гривень, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26.85 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 27268 доларів США, в свою чергу, Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та порядку передбаченому цим Договором буде 27268 доларів США, за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 21 березня 2022 року включно. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Згідно з пунктом 5 Договору Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 даного договору відповідно до Графіка повернення Позичальником грошових коштів: 30 286,80 грн., що еквівалентно 1128 доларів США до 21 жовтня 2021 року включно; 30 286,80 грн., що еквівалентно 1128 доларів США до 21 листопада 2021 року включно; 30 286,80 грн., що еквівалентно 1128 доларів США до 21 грудня 2021 року включно; 30 286,80 грн., що еквівалентно 1128 доларів США до 21 січня 2022 року включно; 30 286,80 грн., що еквівалентно 1128 доларів США до 21 лютого 2022 року включно; 580 711,80 грн., що еквівалентно 21628 доларів США до 21 березня 2022 року включно; Згідно з пунктом 11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасного повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. У розписці складеній 21 вересня 2021 року зазначено, що [PERSON] отримав позику від [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , [INFO] у сумі 732 145,80 гривень, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26.85 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 27 268 доларів США, згідно договору позики № К210921-3 і зобов`язується повернути цю суму [PERSON] в строк до 21 березня 2022 року включно (а.с.10). Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 5), [PERSON] за період з 21.09.2021 по 15.07.2022 позичальником було сплачено 122050 грн., а саме: 25.10.2021 року - 29 836 грн.; 30.11.2021 року - 31050 грн.; 30.12.2021 року - 15000 грн.; 31.12.2021 року - 15823 грн.; 31.01.2022 року - 30341 грн.. З 22.01.2022 року нарахована неустойка згідно пункту 11 договору позики № К210921-3 від 21.09.2021 року, у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості, за кожний день існування простроченої заборгованості (за 34 календарних дні з 22 січня 2022 по 24 лютого 2022 року) 732 145,805*1% = 7321,64 грн.*34=248 929,64 грн. Залишок боргу за договором становить 732 145,80 грн. - 122050 = 610095,80 грн. Загальна сума боргу з нарахованою неустойкою складає 859025,44 (а.с.5). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Зважаючи на те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти за договором позики, що підтверджується договором позики № К210921-3 від 21.09.2021 року, в якому зазначено суму позики, строк повернення коштів та вид забезпечення виконання зобов`язання, який не суперечить закону, а також розпискою від 21.09.2021 року, до цього часу грошові кошти у повному обсязі відповідачем не повернуті, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача залишок боргу в розмірі 610095,80 грн. Аналізуючи вищезазначені норми права та наявні в матеріалах справи докази, вбачається, що позивачем було правомірно нараховано неустойку, розмір якої не перевищує розміру на який має право позивач, враховуючи положення законодавства, договору позики № К210921-3 від 21.09.2021 року та неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором позики. Тому неустойка в розмірі 248 929,64 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 8590 грн. 25 коп. (а.с.3), а отже враховуючи висновок суду про задоволення вимоги позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначений розмір судового збору.

Outcome: approved