Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 27.09.2019 Бориспільским міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 27.09.2019 складено відповідний актовий запис № 670. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу не маєть. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З 2020 року фактичні подружні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться, спору з приводу спільного сумісного майна не має. Зазначив про відсутність необхідності для надання строку на примирення. Ухвалою від 04.11.2022 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана позивачу у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України за його місцем проживання. Поряд з цим, місцем проживання\~відповідача [PERSON] \~у позові\~зазначено адресу: [ADDRESS] . Відповідно до\~відповіді №\~3470\~від 27.10.2022,\~наданої відділом\~«Центр надання\~адміністративних послуг»\~Долинської міської\~ради Кропивницького\~району Кіровоградської\~області,\~відомості про\~реєстрацію місця\~проживання [PERSON] ,\~ [INFO] \~ на\~території Долинської\~територіальної громади\~відсутні, а також адресної довідки № 2-448/388/1436/22 від 28.10.2022, виданої Долинським РС УДМС України в Кіровоградській області, [PERSON] , [INFO] за відомостями Долинського сектору не виявлено), що не дало можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача відповідно до порядку, передбаченого ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Згідно з ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] викликалася у судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України з доведенням до відома останньої можливості ознайомлення зі змістом зазначеної вище ухвали шляхом її пошуку за номером справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/) або отримати її копію з копіями доданих до неї документів безпосередньо у суді. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач звернувся до суду із заявою, зареєстрованою в суді 30.11.2022 за вх. № 5994/22, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України вважається таким, якого повідомлено про дату, час і місце розгляду справи 30.11.2022, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, зокрема, тому, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.09.2019 Бориспільским міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 27.09.2019 складено відповідний актовий запис № 670, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим повторно 13.05.2021 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, судом відзначається, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища відповідачем не заявлялась. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved