Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулась до суду, який був уточнений 19.12.2022 року, з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Одеської області, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, в якому просить надати дозвіл неповнолітній донці [PERSON] , [INFO] на виїзд за межі України у Республіку Чехія без дозволу (без згоди) та супроводу батька [PERSON] , [INFO] , строком на три роки. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 12.11.2010 року по 23.05.2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2016 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Фактично позивачка з дитиною проживають у м. Мукачево Закарпатської області, де винаймають житло. Позивачка працює на іноземного роботодавця та умови праці вимагають проживати на кордоні як найближче до Республіки Чехія. Вона має довгострокові плани щодо роботи у Республіки Чехія та планує достатньо довго продовжувати трудові відносини з роботодавцем вказаної країни. Відповідач зареєстрований у м.Ізмаїлі, однак на теперішній час проживає у Королівстві Норвегія та працює моряком на іноземній суднохідній компанії, що ускладнює і робить неможливим надання ним дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон України. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/. Представник відповідача - адвокат Константинов В.І. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути справу у відсутність представника органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 689 (а.с.12 зворот). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 656 розірвано (а.с.9). Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою 13.06.2018 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради (а.с.10). Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] уклала договір про виконання робіт з іноземцем роботодавцем [PERSON] (а.с.5-7) Згідно з ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 51 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила). Згідно п. 4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює конкретний (одноразовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку й закінчення. Тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків має відповідати найкращим інтересам дитини і такий дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи, що відповідач [PERSON] працює за межами території України та отримати необхідний дозвіл в позасудовому порядку не видається можливим, а також те, що його представник позов визнав у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення, суд дійшов висновку, що надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у Республіку Чехія без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] , [INFO] , строком на три роки, що відповідає якнайкращим інтересам дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved