Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

У вересні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «УКРБІЗНЕСБАНК» Біла Ірина Володимирівна звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № КЗИПФ/1014531.1 від 09.09.2013 року в розмірі 495\~908,17 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що між ПАТ «Український\~Бізнес Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ КЗИПФ/1014531.1\~від 09.09.2013\~року,\~за умовами\~якого Банк\~надав відповідачу\~у кредит\~грошові кошти\~в сумі\~500\~000,00\~грн.\~строком по\~09.09.2018\~року включно\~зі сплатою\~18,2\~%\~річних.\~Банк свої\~зобов`язання по\~наданню кредиту\~виконав у\~повному обсязі.\~Однак,\~відповідач не\~виконав належним\~чином умови\~договору і\~станом на\~28.07.2015\~року має\~заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі\~495\~908,17\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~406\~036,08\~грн.\~ сума\~заборгованості по\~кредиту,\~в тому\~числі прострочена\~сума \~36\~053,33\~грн.;\~74\~875,83\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~процентами,\~в тому\~числі прострочена\~сума \~68\~707,00\~грн.;\~14\~996,26\~грн.\~ сума\~заборгованості по\~сплаті щомісячної\~комісії,\~в тому\~числі прострочена\~сума -\~13\~746,26\~грн.,\~яку просить стягнути з відповідача. 14 грудня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалене заочне рішення по цивільній справі № 185/9892/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволені, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" заборгованість кредитним договором від 09.09.2013 року № КЗИПФ/1014531.1 у сумі 495908 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот вісім) гривень 17 копійок та витрати пов`язанні з опублікуванням оголошення в газеті « Урядовий кур`єр» в сумі 90 (дев`яносто) гривень 00 копійок; стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід держави у сумі 7438 (сім тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 62 копійок. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду дніпропетровської області від 31 серпня 2020 року скасоване заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника ПАТ «Український Бізнес Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Не погодившись\~з позовом,\~у порядку\~ст.\~178\~ЦПК України,\~представником відповідача\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Снєжко А.Г.\~було подано\~відзив на\~позовну заяву\~та заперечення,\~до змісту\~яких представник\~відповідача зазначила,\~що позивачем не додано до матеріалів справи копію кредитного договору та додаткових угод до нього. Жодних підтверджень наявності у договорі саме вказаних позивачем умов останнім не надано. Позивач посилається лише на виписку з особового рахунку про рух коштів, виписка датована з 06.09.2013 року, а як зазначає позивач кредитний договір укладено 09.09.2013 року. Тобто, кредитний договір був укладений пізніше, ніж відкритий особовий рахунок, що ставить під сумнів зазначений доказ. Крім того, виписка з рахунку не є розрахунком заборгованості за кредитним договором. За відсутності кредитного договору не можливо перевірити достовірність виписки та інших доводів, викладених у позові, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджено,\~що 09\~вересня 2013 року ПАТ «Український Бізнес Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № КЗИПФ/1014531.1. З позову вбачається, що банк не має змоги надати копію кредитного договору з додатковими угодами до нього, оскільки зазначені документи фактично знаходяться у приміщенні головного офісу банку за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 125. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 28 липня 2015 року становить 495 908,17 грн., яка складається з наступного: 406\~036,08 грн. сума заборгованості по кредиту, в тому числі прострочена сума 36 053,33 грн.; 74\~875,83 грн. сума заборгованості за процентами, в тому числі прострочена сума 68\~707,00 грн.; 14\~996,26 грн. сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії, в тому числі прострочена сума - 13\~746,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~статтею 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). На підтвердження заявлених вимог позивачем надана суду довідка про заборгованість, виписка з рахунків обліку кредитних зобов`язань позичальника та роздруківка з автоматизованої банківської системи «SCROOGE-3». Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, а саме не надано суду копії кредитного договору. За таких обставин, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами. Надані позивачем документи, а саме: довідка про заборгованість, виписка з рахунків обліку кредитних зобов`язань позичальника та роздруківка з автоматизованої банківської системи «SCROOGE-3» не є безспірними доказами існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Законом обов`язок доказування покладений на учасників справи. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судові витрати розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають.

Outcome: dismissed