Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася 13.09.2022 р. з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05 червня 1993 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилися сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Діти на даний час є повнолітніми. Спільне життя із відповідачем протягом останнього часу не складається, виявилися різними людьми за характером, за поглядами на життя, щодо обов`язків у сім`ї та поглядами на майбутнє, втратили почуття поваги та любові один до одного, у кожного із них свої інтереси, багато років проживають окремо, працюють в різних країнах, не ведуть спільного господарства. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. Після закінчення строку на примирення наданого судом представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач після закінчення строку на примирення подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Ухвалою суду від 09.11.2022 р. за клопотанням відповідача судом було надано сторонам строк на примирення. Ухвалою суду від 12.12.2022 р. провадження у справі відновлено. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 05.06.1993 р. у Шепетівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що складено актовий запис № 191. Від шлюбу в них народилися сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Діти на даний час є повнолітніми.Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. За час наданий судом на примирення сторони не помирилися, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам, відповідач вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнав, про що вказав в своїй заяві до суду. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved