Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

08.08.2022 на адресу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла заява [PERSON] , в якій заявник просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кам`янка - Бузька, Львівського (колишнього Кам`янка-Бузького) району, Львівської області, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] , який являється братом її покійного чоловіка, у 1996 році зібрав свої речі та поїхав на роботу. З того часу та до сьогодні заявниця немає жодних відомостей про його місце перебування, на зв`язок він з ким не виходить та стосунки ні з ким з рідних не підтримує, пошуки не дали жодних результатів. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для неї юридичне значення у зв`язку з чим змушена звернутись до суду. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 08.08.2022 дану справу передано на розгляд судді Костюк У.І. та присяжних\~Юрчук В.А., Шевчук Б.Ю. Ухвалою суду від 11.08.2022 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав листа, в якому просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.10.1967, [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків, [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с.16/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.12.1976, [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків, [PERSON] зазначений як батько, [PERSON] зазначена як мати /а.с.17/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області, 09.12.2014 [PERSON] , [INFO] уклав шлюб з [PERSON] , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] »/а.с. 21/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Відтак, судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом покійного чоловіка заявниці [PERSON] .. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 1590 від 07.12.1996, квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] /а.с. 20/. Рішенням суду\~від 22.09.2020\~у справі\~№446/1158/20визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 2/3 частини житлової квартири [ADDRESS] в рівних частках. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257466045 від 20.05.2021 [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/9 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с. 12/. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 263 від 31.03.2021, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та до складу сім`ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації) /а.с. 22/. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] не проживає з 1996 року, що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 07.07.2020 та актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації № 145/03-17 від 30.03.2021 (а.с. 18-20). Згідно з відомостей Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, [PERSON] , [INFO] на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії не перебуває /а.с.56/. Також, відповідно до листа Кам`янка-Бузької ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області № 7224/13-01-59-12 від 23.09.2022, [PERSON] , [INFO] у Кам`янка-Бузькій ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області на податковому обліку, як фізична особа підприємець, не перебуває. Інформація щодо одержаних доходів гр. [PERSON] за період з 01.07.2019 по 01.07.2022, згідно з базами даних Державного реєстру фізичних осіб платків податків відсутня /а.с. 57/. Згідно відповіді ВнП № 1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області № 5799 від 26.09.2022 [PERSON] , [INFO] згідно ІКС ІПН в розшуку не перебуває /а.с.63/. Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з п.4 ст.293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734). Таким чином, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Судом встановлено, що [PERSON] з 1996 року відсутній за місцем свого фактичного проживання, ніяких відомостей про себе не подає і не підтримує будь яких відносин з родичами, місце його перебування невідоме. Однак, що сам по собі факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність у заявника відомостей про його місце перебування не є безумовною підставою для визнання цієї особи безвісно відсутньою. Проте, судом відзначається, що у матеріалах цивільної справи наявні докази на підтвердження того, що заявник вживала заходи, спрямовані на встановлення місця перебування [PERSON] , проте намагання встановити його місцезнаходження виявилось безрезультатним. Разом з тим судом встановлено, визнання [PERSON] безвісно відсутнім для заявника має юридичне значення, оскільки надасть можливість усунути невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Відтак суд приходить до висновку, що заявницею надано належні та допустимі докази, які б могли у своїй сукупності свідчити про наявність обставин, які входять до предмету доказування в даному випадку та, які доводять у достатній мірі сукупність обставин, необхідних для визнання фізичної особи безвісно відсутньою, викладених у ст. 43 ЦК України, відтак, заява є підставною та підлягає до задоволення. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Вказане передбачено і в ч. 1 ст. 309 ЦПК України, відповідно до якої у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved