Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

В травні 2022 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якій просять позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з [PERSON] , на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу де будуть утримуватись діти, аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , а після досягнення повноліття [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Також просять судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] помер [INFO] . Відповідачка проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , обидва зловживають алкогольними напоями, для дітей не створюють належних умов для проживання, розвитку та навчання, за що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КупАП та її було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. З 02.09.2019 року по теперішній час діти навчаються в Комунальному закладі «Кароліно-Бугазький обласний ліцей Одеської обласної ради» як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. За час перебування в закладі дітей мати жодного разу їх не відвідувала, не телефонувала та не цікавилась їх життям. Про поважні причини невиконання нею своїх батьківських обов`язків органи опіки не повідомляла. Під час обстеження місця проживання відповідачки, було встановлено, що вона проживає в житлі свого співмешканця, яке має 1 житлову кімнату, побутові зручності відсутні, умови проживання незадовільні, світла не має, умов для проживання та виховання дітей не створено . Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] розглянуто на засіданні виконавчого комітету Вигодянської сільської ради 23.09.2021 року №189, де було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Вдруге питання відносно дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Роздільнянської міської ради, де 22.02.2022 року №58 було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Вважають, що таке ставлення відповідачки до дітей суперечить їх інтересам, тому просили задовольнити позов. Процесуальні дії по справі. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.07.2022 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.11.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області надав до суду заяву, де просить суд розглядати справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради надав до суду заяву, де просить суд розглянути справу по суті без їх участі з задоволенням позву. Представник третьої особи Комунального закладу «Кароліно-Бугазький спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради» надав до суду заяву, де просить суд розглядати справу без його участі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, вважає, за можливе розглянути дану справі на підставі письмових доказів у відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але проживає по [ADDRESS] . [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті батька малолітнім дітям була оформлена матеріальна допомога по втраті годувальника. Згідно довідок Комунального закладу «Кароліно-Бугазький обласний ліцей Одеської обласної ради» від 13.01.2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , навчаються в закладі з 02.09.2019 року та мають соціальний статус дітей, що опинились у складних життєвих обставинах. За час перебування в закладі дітей мати жодного разу їх не відвідувала, не телефонувала та не цікавилась їх життям, що підтверджується характеристиками, виданими на дітей Комунальним закладом «Кароліно-Бугазький обласний ліцей Одеської обласної ради». Про поважні причини невиконання нею своїх батьківських обов`язків органи опіки не повідомляла. Під час обстеження місця проживання відповідачки 11.05.2022 року, 31.05.2021 року, 28.01.2022 року було встановлено, що [PERSON] проживає в житлі свого співмешканця [PERSON] , з яким проживає також його неповнолітній син, житло має 1 житлову кімнату, побутові зручності відсутні, умови проживання незадовільні, світла не має, умов для проживання та виховання дітей не створено, [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, працюють по найму періодично, фінансово не забезпечені. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КупАП та її було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків за ст.164 СК України. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] розглянуто на засіданні виконавчого комітету Вигодянської сільської ради 23.09.2021 року №189, де було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Вдруге питання відносно дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Роздільнянської міської ради, де 22.02.2022 року №58 було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Орган опіки та піклування дійшов висновку, що відповідачка нехтує потребами своїх дітей, порушує їх права на належне батьківське виховання та не виконує своїх батьківських обов`язків. На засідання комісії [PERSON] не з`явилась, не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростувала, що свідомо нехтувала обов`язками матері. Дані правовідносин регулюються наступним нормами права. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України . За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку. Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача щодо малолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як остання злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей тривалий час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми. При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Відповідач [PERSON] взагалі не бачиться з дітьми з 2019 року, не підтримує зв`язку з ними, не прибула на розгляд питання про позбавлення її батьківських прав до органу опіки та піклування, а також не прибула на розгляд справи у суді, таким чином втратила інтерес до дітей, які зараз перебувають в інтернаті, та не має інтересу до судового процесу. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. [PERSON] не працює, не має належних умов для життя, зловживає алкогольними напоями, а відтак в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Із наданих суду доказів встановлено, що діти наразі перебувають в навчальному закладі, мають належні побутові умови проживання, забезпечені всім необхідним. Тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України суд при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки судом задоволено позов та позбавлено відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей, то суд дотримуючись вимог, законодавства вважає, за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання згідно заявлених вимог позивачем. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , а після досягнення повноліття [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 27.05.2022 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 992, 40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 992,40 грн. На підставі статей 7, 150, 164, 165 СК України,

Outcome: approved