Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

02.02.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом. Позовна заява мотивована тим, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного закону, в зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують безспірність, без попередження позивача, як боржника, без направлення відповідної вимоги, за відсутністю документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку, зокрема за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, без виписки з рахунку боржника. 02.02.2022 позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується в судовому порядку. 03.02.2022 зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66902864, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 10461 від 14.05.2021, про стягнення зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 9180,00 грн. 04.02.2022 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.03.2022 зобов`язано приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олену Василівну надати суду\~завірені належним чином копії документів, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 10461 від 14.05.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] та завірену належним чином копію виконавчого напису № 10461 від 14.05.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] , зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» надати суду завірені належним чином копії документів, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 10461 від 14.05.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] та завірену належним чином копію виконавчого напису № 10461 від 14.05.2021про стягнення заборгованості з [PERSON] , зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесю Вікторівну надати завірену належним чином копію виконавчого напису № 10461 від 14.05.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] . 21.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання ухвали суду було надано копію виконавчого напису № 10461 від 14.05.2021, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 9180,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 10461, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 998424-А від 21.08.2020, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 40071779-73 від 21.10.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», заборгованості за Кредитним договором 998424-А від 21.08.2020. Загальна сума, що підлягає стягненню 9180,00 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 22.09.2021 було відкрито виконавче провадження № 66902864 на підставі виконавчого напису № 10461 від 14.05.2021, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 9180,00 грн. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. В частині 3\~статті 12 ЦПК України\~вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5\~ст.81 ЦПК України). Також\~ЦПК України\~передбачено можливість заявити клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази відповідно до\~статті 84 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Невчинення відповідачем необхідних процесуальних дій унеможливлює встановлення обставин справи, перевірки їх доказами, в той час як суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, що визначено в частині 7\~ст.81 ЦПК України. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Ухвала суду про витребування доказів від 21.03.2022 учасниками справи не виконана, причин невиконання ухвали відповідачем не повідомлені. Крім того, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів наявності безспірної заборгованості позивача [PERSON] перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису, доказів подання відповідачем нотаріусу повного пакету документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (зі змінами). Відповідачем не надано доказів надання нотаріусу договорів та інших документів на підтвердження відступлення прав вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс». Тобто нотаріусу не подані належні документи, які б підтверджували належним чином права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» як кредитора у спірному зобов`язанні. В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою 20.06.2018 відмовила в перегляді ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14. На даний час постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 № 826/20084/14 є чинною. Згідно п.16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Згідно ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.07.2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня. Тому, діючим на момент вчинення виконавчого напису та на сьогодні є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Розглядаючи вимоги позивача в частині повернення стягнутих за виконавчим провадженням коштів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Стаття 1212 ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦКУкраїни). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Матеріалами справи встанолено, що кошти в сумі 2393,90 грн. були стягнуті з позивача на виконання виконавчого напису нотаріуса , який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що вказані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача, як безпідставно набуті. Ураховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved