Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 11.04.2022 р. з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивачки, [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді 3/10 часток квартири [ADDRESS] та грошові внески у розмірі 12793,87 грн. з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в територіально відокремлених безбалансових відділеннях ПАТ «Державний ощадний банк України». [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу. Позивачка [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом майна померлої матері та непрацездатна особа в установлений шестимісячний строк звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття своєї обов`язкової частки спадщини, однак постановою нотаріуса їй в цьому було відмовлено з мотивів не надання оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру. При цьому до прийняття державним нотаріусом рішення про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом держаним нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідачу на ѕ частки вказаного у позові спадкового майна. Оригінал правовстановлюючого документа на квартиру нотаріусу надав відповідач, а завірена його копія є в спадковій справі. Постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом була оскаржена у судовому порядку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов позивачки був задоволений, постанова державного нотаріуса скасована та було зобов`язано державного нотаріуса видати позивачці свідоцтво про праву на спадщину за законом. Постановою Одеського апеляційного суду рішення суду першої інстанції було скасоване та ухвалене нове рішення про відмову [PERSON] у позові. Апеляційний суд своє рішення мотивував тим, що [PERSON] не надала нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на квартиру, а тому дії нотаріуса слід вважати правомірними, а позивачці у зв`язку з наявністю спору необхідно звертатися до суду з позовом про визнання права на спадщину за законом, якщо відповідач не надає їй оригінал такого правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 14.04.2022 р. було відкрите провадження у цій справі та призначено розгляд справи у порядку загального провадження. Відповідачу був наданий п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У підготовчому засіданні судом було задоволене клопотання позивача та з Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі витребувані спадкові справи щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] . Відповідач відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 8 с.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причин явки до суду не повідомив. Судові повістки про виклик відповідача у судові засідання направлялися на зареєстровану адресу проживання відповідача [ADDRESS] рекомендованими листами з повідомленням про вручення, однак вони повернулися на адресу суду з відмітками поштового відділення про відсутність відповідача за адресою проживання. Іншого місця проживання відповідач суду не повідомив. Відповідно до запиту до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача надійшла відповідь, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою, зазначеною у позовній заяві: [ADDRESS] . Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд виконав вимоги процесуального закону про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце судового засідання, але відповідач будучи обізнаним про розгляд справи, добросовісної поведінки не проявив та не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на позов та доказів у його підтвердження, а також не скористався своїм правом участі у судовому засіданні. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене\~суд прийшов\~до висновку,\~що відповідач,\~будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, у зв`язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та постановляє заочне рішення. Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася у м. Одеса [INFO] та її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 13.12.1952 р. Іллічівським р/б РАГС, серія [NUMBER] . 24.11.1973 р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] та їй після укладення шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом по укладення шлюбу від 24.11.1973 р. серія [NUMBER] , виданим Палацом одруження Одеської міської ради. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . 09.07.2007 р. [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, своєму онукові [PERSON] , склавши заповіт від 09.07.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмилою Леонтівною, зареєстрований в реєстрі за №2287. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Частиною 1 ст. 1223 визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу спадкування мають право діти спадкодавця, що визначено ч.1 ст. 1261 ЦК України. Відповідно до\~ст.1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що позивачка з 01.12.2014 р., у тому числі на день відкриття спадщини, є непрацездатною, що підтверджується довідкою про право на пенсію від 18.03.2016 р., виданою Інститутом національного страхування відділення міста Аріель Держава Ізраїль, у зв`язку з чим вона має право на спадщину за законом на обов`язкову часту незалежно від змісту заповіту. Після смерті [PERSON] . Першою одеською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №305/2015 від 02.10.2015 р. 02.10.2015 р. відповідач [PERSON] звернувся до Першої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON] [INFO] [PERSON] звернулася до Першої одеської нотаріальної контори з заявою про відмову від права на обов`язкову частку спадщини після смерті її матері [PERSON] [INFO] позивачка [PERSON] звернулася до Першої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку у спадщині після смерті її матері [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються спадковою справою №305/2015 та постановою Одеського апеляційного суду від 21.12.2021 р. у справі №522/25954/16-ц за позовом [PERSON] до Першої Одеської нотаріальної контори в особі Міністерства юстиції України, третя особа [PERSON] , про скасування постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та зобов`язати державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 27.10.2016 р. відповідач [PERSON] надав до Першої одеської державної нотаріальної контори заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його бабусі [PERSON] . У заяві відповідач зазначив, що спадкове майно складається з 3/10 частки квартири [ADDRESS] , грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в територіально відокремлених безбалансових відділеннях Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10015/0571 на рахунку № [NUMBER] , №10015/0602 на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . 27.10.2016 р. державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Садовою Т. В. відповідачу видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на ѕ частки спадкового майна, яке складається з 3/10 часток квартири [ADDRESS] , що належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 16.07.1993 р. за №6-948, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №22пр. на сторінці №157, запис №179 в 1/5 частці [PERSON] , а в 1/10 частці квартири померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. На ј частку вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом не видано. 27.10.2016 р. державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Садовою Т. В. відповідачу видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на ѕ частки спадкового майна, що складається з грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в територіально відокремлених безбалансових відділеннях Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10015/0571 на рахунку № [NUMBER] в сумі 1897,22 грн., №10015/0602 на рахунку № [NUMBER] в сумі 2357,65 грн., № [NUMBER] в сумі 4362,75 гр., № [NUMBER] в сумі 4176,25 гр., що належать померлій на підставі довідки, виданої Філією Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 30.03.206 р. за №37/04-01/05-485БТ. На ј частку вказаного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом не видано. 27.12.2016 р. державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Садовою Т. В. винесена постанова про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину. Постанова нотаріуса мотивована тим, що позивачкою [PERSON] не були представлені правовстановлюючі документи на спадкову квартиру. У грудні 2016 р. [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Першої одеської державної нотаріальної контори та просила суд постанову державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори Садової Т. В. від 27.12.2016 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину визнати нечинною та скасувати, зобов`язати державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на майно її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Загороднюка В.І. від 20.04.2018 р. у справі 522/25954/16-ц позовну заяву задоволено. Постанову державного нотаріуса Першої одеської державної нотаріальної контори Садової Т.В. від 27.12.2016 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину визнано незаконною та скасовано. Зобов`язано Першу одеську державну нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/40 частки квартири під [ADDRESS] . Постановою Одеського апеляційного суду від 21.12.2021 р. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 р. скасоване та ухвалене нове рішення, яким [PERSON] у позові відмовлено. Як вказав апеляційний суд у постанові від 21.12.2021 р., позивачем не було надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документа на квартиру, отже нотаріус обґрунтовано відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Апеляційний суд також зазначив, що станом на час відмови [PERSON] нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач була обізнана про спірність спадкування прав на майно, що може бути вирішено лише у судовому порядку. Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 р. у справі №227/3750/19 зробив правовий висновок, що суд має право ухвалити рішення про визнання за особою права власності на спадкове майно, якщо нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. 20.12.2016 р. державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. листом №2760/02-14 відповідачу було запропоновано надати оригінал свідоцтва про право власності на квартиру для оформлення спадщини позивачці. Однак відповідач оригінал документа нотаріусу не надав, у зв`язку з чим створив позивачці перешкоди у оформленні спадщини. За вказаних обставин суд вважає що позивачем у цій справі обрано належний спосіб захисту свого права. З наведених вище досліджених у судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] прийняла обов`язкову частку у спадковому майні після смерті свої матері [PERSON] шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадковим майном після смерті [PERSON] є 3/10 часток квартири [ADDRESS] та грошові внески з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в територіально відокремлених безбалансових відділеннях Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10015/0571 на рахунку № [NUMBER] в сумі 1897,22 грн., №10015/0602 на рахунку № [NUMBER] в сумі 2357,65 грн., № [NUMBER] в сумі 4362,75 гр., № [NUMBER] в сумі 4176,25 гр., що належать померлій на підставі довідки, виданої Філією Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 30.03.206 р. за №37/04-01/05-485БТ, що підтверджується матеріалами спадкової справи №305/215 щодо спадкового майна померлої [PERSON] . У разі спадкування за законом [PERSON] мала б право на Ѕ частку спадщини, тому при спадкуванні за законом її обов`язкова частка складає половину від Ѕ частики, тобто ј частка, що також підтверджується матеріалами спадкової справи, зокрема виданими відповідачу свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Спадковим майном є 3/10 частки квартири [ADDRESS] , позивачка успадкувала ј частку, що складає 3/40 часток квартири. Спадковим майном також є грошові внески в банківській установі і позивачка успадкувала ј їх частку. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При звернені до суду з цим позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1117,70 грн. згідно квитанції АТ «Приват Банк» від 08.04.2022 р. Згідно ч.1\~ст.133\~та \~п.1\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України, сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved