Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Представник позивачки, посилаючись на те, що: -19 жовтня 1998 року між позивачкою, як обдарованою з однієї сторони, та [PERSON] , як дарувателем з іншої сторони, був укладений договір дарування житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на який позивачка здобула право власності за вищезазначеним правочином, та який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,10га, яка розташована за тією ж самою адресою, що й будинок, а саме: [ADDRESS] ; -цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, право власності [PERSON] на земельну ділянку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю, серія ЗК №013-00347, від 12 квітня 1995 року, під час оформлення договору дарування, останній запевнив позивачку, що\~\~ земельна ділянка також переходить їй у власність; -з 19 жовтня 1998 року позивачка [PERSON] вважала себе повноправним власником, як вищевказаного будинку, так і земельної ділянки, на якій він побудований, а тому упродовж часу, який минув з моменту отримання нею будинку у власність, вона користується, як самим будинком, так і земельною ділянкою, без зміни її цільового призначення; -однак, у 2021 році позивачці стало відомо, що питання щодо переоформлення на неї земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, вона не зможе зробити, оскільки під час укладення договору дарування дане питання вирішене не було і станом на нині власником земельної ділянки значиться [PERSON] ;\~ -при зверненні позивачки до фахівця за консультацією, їй було роз`яснено, що на момент укладення договору дарування, земельні відносини та питання переходу до позивачки права власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, отриманий нею при укладенні договору дарування, зокрема, регулювались ЗК України від 18 грудня 1990 року №561-ХІІ, який було введено в дію 15 березня 1991 року; -з моменту переходу до позивачки права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , до неї перейшло і право власності на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, площею 0,10га, згідно Державного акту на право власності на землю, серія ЗК-013-00347, від 12 квітня 1995 року. Однак, юридично посвідчити перехід до позивачки права власності на земельну ділянку повинна була зробити Хустська міська рада шляхом видачі відповідного Державного акту, проте такі дії вчинені не були;\~ -на даний час можливість оформлення за позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку, що діяв на час укладення договору дарування, втрачена, а відтак вирішити питання про визнання її права на земельну ділянку в інший спосіб, аніж шляхом звернення до суду, неможливо;\~ -даритель [PERSON] помер [INFO] , звернулася до суду з позовом та просить: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,10га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку, право власності на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю, серія ЗК-013-00347, від 12 квітня 1995 року, у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подала до суду клопотання /а.с.22/, згідно якого заяву підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачки. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання /а.с.28/, згідно якого вирішення справи залишив на розсуд суду, ніяких заперечень проти позову не подав та просив розглянути справу в відсутність уповноваженого представника за наявними матеріалами у справі. Ніяких інших заяв та клопотань від сторін по справі до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, представника позивачки та представника відповідача, у судовому засіданні, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі ч.1,4 ст.30 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла станом на 19.10.1998, відповідно до якої: при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу, оскільки підтверджується: -нотаріально посвідченим договором дарування від 19 жовтня 1998 року, згідно якого [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , подарував, а [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , - прийняла в дар цілий жилий будинок [ADDRESS] і з цього часу позивачка [PERSON] - є власницею будинку за вищевказаною адресою /а.с.13-14/; -Державним актом на право приватної власності на землю, серія ЗК-013-00347, від 12 квітня 1995 року, який було видано на підставі рішення Виконкому Хустської міської ради №135 від 29 березня 1995 року, згідно якого [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,10га, призначену для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] /а.с.11-12/; -свідоцтвом про смерть, згідно якого [PERSON] помер [INFO] /а.с.9/.

Outcome: approved