Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] 17.05.1985 року відділом запису актів громадянського стану Виконкому Подільської районної Ради народних депутатів м. Києва, зазначивши, що більше п`яти років тому подружжя припинили спілкування, живуть окремо, відносини втратили ознаки сім`ї, неповнолітній дітей подружжя не має, а відповідач [PERSON] наразі проживає та зареєстрована у м.Торонто (Канада). Вважає подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, проти надання строку на примирення заперечує. Провадження у справі відкрито ухвалою від 08.02.2021 р. з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Відзив на позов не надходив. Ухвалою від 09.08.2022 р. доручено компетентному органу Уряду Канади в порядку судового доручення виконати процесуальні дії щодо відповідача у справі [PERSON] , [INFO] , громадянки Канади, яка проживає на території вказаної держави, а саме за адресою: [ADDRESS] , із зупиненням провадження у справі. 29.09.2022 р. матеріали судового доручення повернуті Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) без виконання. Ухвалою від 15.11.2022 р. провадження у справі поновлено. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, представник позивача - адвокат Руденко А.С. через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій зазначив, що позивач не може прибути до суду, оскільки перебуває за межами країни, однак підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за його відсутністю. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення на підставі наявних в справі документів. Суд, встановивши обставини справи на перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом ЗАГС Подільського райвиконкому м.Києва, актовий запис № 455, що підтверджено оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.1985 р., що міститься в матеріалах справи. Як вбачається з матеріалів справи, на час реєстрації шлюбу відповідач не мала іноземного громадянства, а на час розірвання шлюбу є громадянкою Канади. Від даного шлюбу сторони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та втрату почуття любові один до одного. Згідно матеріалів справи, відповідач уникає розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Спору про поділ майна подружжя на час розгляду справи між сторонами немає. Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання сторонам строку на примирення суд вважає недоцільним, оскільки сторони вже тривалий час припинили шлюбні відносини, не заявляли клопотання про надання такого строку, відповідач, будучи обізнаним про розгляд судом вищевказаної справи, не висловив свою позицію щодо позовних вимог, що свідчить про байдужість до збереження сім`ї. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського РВ ДРАЦС у м.Києві (як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення суду) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved