Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

05.10.2022 позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що 22 лютого 2020 року між нею та відповідачем було зареєстрованого шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. На сьогодні сімя фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Сторони проживають за окремими адресами. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, в зв`язку з чим, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 09 грудня 2022 року відповідач надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що не заперечує в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини, водночас з позовною вимогою позивача про стягнення аліментів на її користь у розмірі 1/3 погоджується частково. Просив врахувати його стан здоровя та стягнути 1/8 частину доходу на утримання дружини. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали із викладених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину визнав повністю, а в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини - позовні вимоги визнав частково - в розмірі 1/8 частини, посилаючись на свій стан здоров`я. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до наступного. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 23.07.2020. В судовому засіданні також встановлено і даний факт не заперечувався відповідачем, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Батько дитини є працездатним, бажає приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини. Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Згідно ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів також на її утримання. Заслухавши заперечення відповідача проти позову в цій частині, врахувавши медичні довідки про стан його здоров`я, суд дійшов висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 05.10.2022 і до досягнення дитиною трирічного віку, який суд вважає достатньо обґрунтованим. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, аліменти на утримання дитини до її повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають стягненню з 05.10.2022 року щомісячно. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial