Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

01.11.2022 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] та визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частку права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0062084, виданий 10.09.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за № 633, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2010 року); 1/3 частку права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії РН № 711976, виданий 04.09.2000 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за № 1613, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2010 року). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належало вищевказане спадкове майно. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Позивачі прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкали разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якою підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: -житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] відповідно до запису в погосподарській книзі № 8 виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; -1/3 частка права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0062084, виданий 10.09.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за № 633, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2010 року); - 1/3 частка права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії РН № 711976, виданий 04.09.2000 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за № 1613, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2010 року). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70621642 від 14.11.2022 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - сестра [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 11.04.1991 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.04.2008 року Андрієво Іванівською сільською радою Миколаївського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] , була рідною сестрою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 11.04.1991 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.11.1998 року Комишіською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Тобто, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1266 ЦК України [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.08.1995 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, має право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом її матері [PERSON] , якби вона була жива на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлений факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] , що підтверджено показами свідка [PERSON] . Враховуючи викладене, позивачі вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Письмовою відповіддю державного нотаріуса № 331/01-16 від 02.09.2021 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved