Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 вересня 2007 року. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб між ними не розірвано, але відповідач ніякої добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає взагалі, тому вони повністю на утриманні позивачки. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з моменту звернення стягувача до суду і до досягнення дітьми повноліття Ухвалою суду від 18\~листопада 2022\~рокусправу було прийнято до провадження суддею Герцаївського районного суду м.Герца Козловська Л.Д. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки спрямував на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2007 року у виконкомі Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, про що зроблений актовий запис № 09. В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані\~сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частинами першою та другою статті 141\~СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.184Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Нормами ч.1 ст.182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини. З огляду на зазначені вище принципи захисту та піклування про дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі положень ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved