Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

У липні 2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Димерська\~селищна рада Вишгородського району Київської області про відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних ресурсів , в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Димерської селищної ради заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів майнову шкоду в розмірі\~4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року у справі № 363/4760/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень . Постановою встановлено, що [PERSON] 14 жовтня 2019 о 17 годині 20 хвилин на Київському водосховищі в районі с. Козаровичі Вишгородського району Київської області грубо порушив правила любительського та спортивного рибальства, проводив вилов риби з гумового човна «Bark ВТ-290» оснащеного підвісним двигуном «Mercury-З.З», спінінгом з силіконовою приманкою. При цьому виловив риби: судак - 17 шт., загальною вагою 8 кг чим перевищив дозволену норму вилову на 5 кг., а саме: судак - 9 шт. Чим завдав збитків рибному господарству України у розмірі 4590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень. Позивач зазначає, що своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 3.14 та п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Пунктом 4.6. Правил любительського і спортивного рибальства передбачено, що добова норма вилову риби на одну особу становить 3,00 кг.. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 4590,00 грн. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку га розмірах, встановлених законодавством України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області). Позивач вказує, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Козаровицькій сільській раді Вишгородського району Київської області). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 липня 2020 року справу № 369/8262/20 передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2021 року замінено третю особу Козаровицьку сільську раду Вишгородського району Київської області на її правонаступника\~ Димерську\~селищну раду Вишгородського району Київської області. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив слухати справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 14 жовтня 2019 року о 17 годині 20 хвилин на Київському водосховищі в районі с. Козаровичі Вишгородського району Київської області, [PERSON] грубо порушуючи правила рибальства, з гумового човна «Bark ВТ-290» оснащеного підвісним двигуном «Mercury-3.3» проводив вилов риби спінінгом з силіконовою приманкою. При цьому виловив рибу судак 17 шт. загальною вагою 8 кг., чим перевищив добову норму вилову на 5 кг. риби судак в кількості 9 шт. Тим самим наніс рибному господарству України збитки на суму 4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.14 та п. 4.6 Правил любительського та спортивного рибальства України, а також ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області у справі № 363/4760/19 від 29 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень з конфіскацією незаконної добутої риби, а також стягнуто судовий збір. Відповідно до частини шостої\~статті 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди незаконним виловом риби відповідач заподіяв шкоди на загальну суму 4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень. 10 квітня 2020 року Державне агентство рибного господарства у м. Києві та Київській області направило відповідачу вимогу № 2-7-19/1681-20 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 4 590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень, однак відповідачем вказана вимога була залишена без належного реагування. Відповідно до ч. 4, 5\~ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно з\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ»\~визначено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про тваринний світ»\~об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі; частини диких тварин (роги, шкіра тощо); продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо). Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно зі\~ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно з пп. 2 п. 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється перебувати на водоймі або поблизу неї з вибуховими та отруйними речовинами, а також зі знаряддями лову, застосування яких у даний час і в цьому місці заборонено, а також зберігати заборонені знаряддя лову на водоймах або поблизу них. Відповідно до п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, дозволяється одній особі вилов риби за одну добу перебування на водоймі загального користування у розмірі 3 кілограми. Згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги встановлена за: судак 510 (п`ятсот десять) гривень. Отже, враховуючи кількість виловленої риби відповідачем нанесено збитки рибному господарству України на загальну суму 4\~590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених\~ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні\~ст. 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю за шкоду заподіяну порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 4\~590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved