Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.07.2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що 03.10.2009 року між ТОВ \~ \~ \~ \~«АВТО ПРОСТО» та [PERSON] укладено угоду № 305614 (далі - Угода) та підписано додатки до неї № 1 та 2, які є невід`ємними частинами угоди. Дана угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак», яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати автомобіль та стають учасниками програми. Система встановлює механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості послуг, спрямованих на придбання автомобіля (формування груп учасників, організація та проведення в групах асигнаційних актів та інше), невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. \~ \~ \~ \~На виконання умов угоди за результатами асигнаційного акту від 28.11.2011 року [PERSON] отримала та зареєструвала 14.02.2012 року автомобіль «Chevrolet Aveo», 2011 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] зобов`язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків відповідно до графіку внесків. Протягом жовтня 2009 травня 2014 року вона належним чином виконувала умови угоди, проте, з червня 2015 року порушила зобов`язання та припинила оплату внесків. \~ \~ \~ \~Таким чином, вона сплатила 87 повних внесків з 120, передбачених угодою, тому борг [PERSON] становить 33 повних внески, що складає 154\~185,25 грн. При цьому, з жовтня 2010 року по травень 2015 року у зв`язку з порушенням розміру сплати внесків, сума недоплат склала 887,06 грн. Отже, загальна сума заборгованості становить 155\~072,31 грн. \~ \~ \~ \~Також 08.12.2011 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки, яким останні зобов`язалися солідарно з [PERSON] відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань за Угодою. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість за Угодою в розмірі 155\~072,31 грн., а також інфляційне збільшення в сумі 93\~366,41 грн. та три проценти річних в розмірі 21\~364,60 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басової Н.В. від 19.08.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2020 року задоволено самовідвід головуючому судді Басовій Н.В. та передано справу для визначення іншого судді в порядку повторного автоматизованого розподілу. \~ \~ \~ \~21.10.2020 року від [PERSON] надійшла відповідь на позовну заяву, в якій вона заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що розрахунок суми боргу, наданий відповідачем з позовом не відповідає умовам Угоди та додаткам до неї, а також зроблений на підставі недостовірних вихідних даних. Так, в додатку №1 до Угоди зазначено, що щомісячний цілий внесок встановлюється в розмірі 0,8333 відсотки від поточної вартості автомобіля, а в розрахунку платежів позивача цілий чистий внесок за період з 15.06.2014 року по 15.02.2017 року розраховано, виходячи з 0,9341 відсотки від поточної вартості автомобіля. При цьому, автомобіль отриманий [PERSON] коштував і коштує менше, ніж автомобіль «Kia Rio», який зазначено в асигнаційному акті від 28.11.2011 року. Таким чином, позивач не виконав умови п. 7.3 Додатку № 2 до Угоди в частині зарахування різниці між цінами автомобілів та розподілення її на всі наступні несплачені повні внески з метою пропорційного зменшення розміру повних внесків, які залишаються до завершення графіку внесків. Крім того, позивачем не надано належних доказів відповідності ціни на конкретну дату, застосованої при розрахунку вартості автомобіля, ціні, наданій позивачу виробником. Також, відповідач зазначила, що наданий позивачем розрахунок суперечить змісту додатку №3 до Угоди, з якого вбачається, що станом на момент підписання 28.11.2011 року сума боргу становила 96\~567,04 грн., відповідачем сплачено 78\~128,62 грн., тому залишок суми боргу становить 18\~438,42 грн. На підставі викладеного, [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 року [PERSON] цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~19.11.2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти аргументів, викладених [PERSON] у письмовій заяві від 21.10.2020 року. Заперечення обґрунтовано тим, що зміна розміру чистого внеску з 0,8883 відсотки до 0,9341 відсотки відбулась на підставі умов Угоди, що не вплинуло на загальний розмір зобов`язань. Окрім того, у відповіді на відзив зазначено, що [PERSON] обрала та отримала у власність автомобіль «Chevrolet Aveo» у модифікації SF69Y3 вартістю 105\~960 грн., тоді як автомобіль з базовою модифікацією коштував 91\~920 грн. При цьому, автомобіль «Kia Rio» в листопаді 2011 року коштував 104\~800 грн., тому положення п. 7.3. ст. 7 додатку №2 до Угоди не застосовуються. Також представник позивача зазначив, що додаток № з до угоди не фіксує сталий розмір заборгованості за Угодою та не визначає порядок сплати внесків, а є лише актом взаємозвірки сторін Угоди на певну дату, тобто сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля. \~ \~ \~ \~17.12.2020 року від [PERSON] надійшли письмові пояснення (т. 1 а.с.106-107), в яких вказала, що позивач не вказав, який пункт Угоди дозволяє йому збільшити щомісячний цілий чистий внесок з 0,8883 відсотки до 0,9341 відсотки. При цьому, позивач надав реєстр цін на автомобілі «Chevrolet Aveo» та «Kia Rio» за різні дати, тому станом на 01.12.2011 року транспортний засіб «Kia Rio» коштував 118\~400 грн., тобто дорожче. Ніж автомобіль, отриманий [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2021 року провадження по справі закрито в частині позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми основного боргу в розмірі 155\~072,31 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року вказану ухвалу скасовано та повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. При цьому, у постанові апеляційного суду зазначено, що у справі № 205/6572/15 по суті заявлені вимоги не розглядалися. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представника позивача ТОВ «Авто Просто» Сметанюк І.М, позов підтримав. 07.12.2022 року у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представника відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечувала. 07.12.2022 року у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача, проти позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову заперечували, зазначили, що строк дії угоди № 305614 від 03.10.2009 року та договору поруки закінчився, тому у позивача відсутні правові підстави вимагати від них виконання зобов`язань (т. 1 а.с.133, 134). Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 03.10.2009 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] укладено Угоду № 305614, предметом якої є надання позивачу послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 1 Угоди визначено, що угода укладається шляхом підписання сторонами угоди додатку №1 та додатку №2, які є невід`ємними частинами угоди (т. 1 а.с.25). Додатком № 2, зокрема, передбачено, що система «Авто Так» - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених Угодою. Відповідно до п. 4.1 вказаного додатку учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді. Також встановлено, що поточна ціна автомобіля - це ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою (т. 1 а.с. 27-29). Згідно з додатком № 1 [PERSON] мала намір придбати автомобіль марки «Kia Rio BASE» вартістю 92 130 грн. зі сплатою вступного внеску, 120 щомісячних цілих чистих внесків у розмірі 0,8333 % вартості автомобіля, внесків в оплату послуг, страхового платежу та плати за право на отримання автомобіля (т. 1 а.с.16). Відповідно до пунктів 7.1. та 7.2. ст. 7 додатку № 2 до Угоди учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля, зазначеної в додатку №1, із модельного ряду, запропонованого постачальником для системи АвтоТак. Якщо обрана учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель автомобіля, зазначена в додатку №1, учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. В подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку №1 до Угоди. Згідно з додатком №3 до Угоди на день підписання цього додатку [PERSON] сплатила 66\~304,68 грн., в ньому також зазначено суму заборгованості на день підписання цього додатку, яка відповідно до положень ст.ст. 2, 3 додатку до Угоди може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля (т. 1 а.с.60). Оскільки на асигнаційному акті від 28.11.2011 року [PERSON] надано право на отримання автомобіля марки «Kia Rio» базової моделі, у грудні 2011 року вона у відповідності до статті 7 п. 7.01. додатку №2 до Угоди звернулася до позивача з проханням надати автомобіль SF69Y3 (т. 1 а.с.83). Згідно з актом вибору автомобіля відповідач [PERSON] у відповідності до статті «Вибір моделі» додатку №2 до Угоди звернулася до позивача з проханням змінити автомобіль марки «Kia Rio» базової моделі, право на отримання якого надано асигнаційним актом від 28.11.2011 року, на автомобіль «Chevrolet Aveo» (т. 1 а.с.76). 08.12.2011 року між ТОВ «АВТОПРОСТО» та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1176. Згідно з умовами договору [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за угодою № 305614 від 03.10.2009 року з додатками 1-3 відповідати в повному обсязі за її виконання як солідарні боржники. Також п. 2.4. ст. 2 договору визначено, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених Угодою платежів, що підлягають сплаті боржником, на момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 96\~567,04 грн., вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в ст. ст. 2, 9 додатку № 2 до Угоди (т. 1 а.с.24). Згідно з довідкою-рахунком № 096983 від 13.02.2012 року (т.1 а.с. 87) [PERSON] отримала автомобіль «Chevrolet Aveo», [NUMBER] , вартістю 105\~960 грн. 14.02.2012 року [PERSON] зареєструвала право власності на вказаний автомобіль, державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с.21). Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем (т. 1 а.с. 18-20), після 15.05.2014 року [PERSON] припинила здійснення платежів за Угодою № 305614 від 03.10.2009 року. У серпні 2015 року ТОВ «Авто просто» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаною угодою. У постанові Дніпровського апеляційного суду від 05.08.2019 року по справі № 205/6572/15, зазначено, що для правильного визначення розміру заборгованості потрібно визначити розмір кожного щомісячного платежу, виходячи із поточної ціни автомобіля станом на місяць, в якому сплачується такий платіж, а потім сумувати всі несплачені щомісячні платежі. Вказаною постановою суду в задоволенні позовних вимог ТОВ «Авто Просто» відмовлено (т. 1 а.с.11-13). Звертаючись з позовом, який розглядається, позивач надав розрахунок, враховуючи алгоритм, вказаний у зазначеній постанові апеляційного суду. Так, відповідно до вказаного розрахунку, заборгованість за Угодою № 305614 від 03.10.2009 року становить 155\~072,31 грн. При цьому, розраховуючи заборгованість, позивач виходив з поточної ціни автомобіля, зазначеного у додатку № 1 до Угоди «Kia Rio» базової моделі, що відповідає умовам Угоди, а саме підпункту 7.2 ст. 7 додатку № 2 до Угоди, та що підтверджується реєстрами цін на автомобілі (т. 2 а.с. 41-68). Враховуючи викладене, суд встановив, що заборгованість за Угодою від 03.10.2009 року становить 155\~072,31 грн. За змістом статей\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За правилами\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок [PERSON] про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї. Відповідачі погодилися з умовами угоди та договору поруки, підписавши їх. Дійсність правочинів не оспорювали. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з відповідачів суми боргу в розмірі 155\~072,31 грн. Позивачі подали заяву про застосування строку позовної давності, яка обґрунтована тим, що останній платіж здійснено [PERSON] у травні 2014 року, а з позовом позивач звернувся лише в липні 2020 року. Водночас,\~главою 19 ЦК України\~визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Загальний строк позовної давності\~3 роки (ст. 257 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у\~ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що позивач звертався за захистом свого порушеного права у серпні 2015 року, а саме з позовом про стягнення суми основного боргу, остаточне рішення по справі було ухвалено у серпні 2019 року, у позові відмовлено, а з даним позовом ТОВ «Авто Просто» звернулося у липні 2020 року, то строк позовної давності позивачем не пропущено. Щодо вимог ТОВ «Авто Просто» про стягнення солідарно з відповідачів 3 відсотків річних та інфляційних втрат за період з 16.06.2014 року по 15.07.2020 року в розмірі 21 364,60грн. та 93\~366,41 грн. відповідно, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~За частиною 2\~статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Враховуючи,\~що відповідачі\~прострочили виконання\~грошового зобов`язання,\~стягнення з\~них 3\~відсотків річних\~та інфляційних\~втрат відповідає\~нормам закону. \~ \~ \~ \~У заяві відповідачі просили застосувати строку позовної давності також до 3 відсотків річних та інфляційних втрат (т.1 а.с.135-140). При цьому, право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. \~ \~ \~ \~ Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Враховуючи, що порушення зобов`язань за Угодою [PERSON] відбулося 15.06.2014 року, а з вимогою стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат позивач звернувся лише 29.07.2020 року, направивши позовну заяву до суду 24.07.2020 року засобами поштового зв`язку то до вказаних вимог застосовується строк позовної давності, та вимоги щодо стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат за період з 16.06.2014 року по 23.07.2017 року задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 3 відсотки річних за період з 24.07.2017 року по 24.07.2020 року на заборгованість за Угодою становлять 13 974,83 грн., а інфляційні втрати за вказаний період складають 33 683,94 грн. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів за період з 24.07.2017 року по 24.07.2020 року 3 відсотків річних у розмірі 13 974,83 грн., а також інфляційних втрат в розмірі 33 683,94 грн. На підставі викладеного суд задовольняє позов ТОВ «Авто Просто» частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, ціна позову складає 269\~803,32 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позов майнового характеру позивач сплачує 1,5 відсотки від ціни позову. Таким чином, судовий збір за даним позовом становить 4\~047,05 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 3\~040,97 грн. (202\~731,08 грн. * 4\~047,05 грн./ 269\~803,32 грн.). При цьому, враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2\~326,09 грн., тобто в розмірі, меншому на 1\~720,96 грн. від встановленого законом, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial