Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

представник ТОВ «Рівнегаз збут» Середа О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 3\~054,59 грн та сплачений судовий збір в сумі 2\~481,00 грн. В обґрунтування позовних позовних вимог покликається на те, що постачання природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснюється ТОВ "Рівнегаз збут" на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Умови типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постачальником природного газу побутовим споживачам на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу АТ "Рівнегаз" (Оператор ГРМ) є ТОВ "Рівнегаз збут". Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , заборгованість за спожитий природний газ на момент продажу по вказаному особовому рахунку відсутня. Як слідує з Договору купівлі-продажу від 05.08.2019 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було продано [PERSON] та відповідно з 05.08.2019 відповідач є власником вказаного об`єкту нерухомості. Після придбання будинку, [PERSON] до 30.03.2021 не зверталася до товариства із заявою про укладення договору постачання природного газу, проте, відповідно до даних Оператора ГРМ АТ «Рівнегаз» за вказаною адресою здійснювався відбір природного газу. Боржник оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання становить 3054,59 грн, яка на даний час боржником не сплачена. Ухвалою від 27.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. 21.11.2022 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає повністю. Зазначила, що 05.08.2019 вона придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На етапі, коли вона його купувала, то була переконана, що боргів за спожитий природний газ не має, що стверджує і позивач у своїй позовній заяві. На етапі здійснення реконструкції вказаного будинку, було здійснено плановий приїзд представників газової служби, які оглядали і від`єднали газовий лічильник, що знаходиться всередині будинку і було ще раз констатовано відсутність заборгованості за спожитий газ через факт від`єднання його від стояка, який відбувся ще до моменту придбання відповідачкою будинку. Після придбання і реконструкції будинку, і по цей час у ньому використовується виключно електричне опалення. Після цього позивачці прийшло два повідомлення з пропозицією подати заяву - приєднання до умов Договору постачання природного газу. 30.03.2021, з перспективою, що в майбутньому їй знадобиться газ, [PERSON] з`явилася до представників АТ «Рівнегаз», де була проведена звірка фактичних витрат газу, який складав 0,00 та подала заяву приєднання до умов Договору. Оскільки в період перебування у власності відповідачки будинку за результатами здійснення зняття контрольних показників газу, який вона не споживала, жодного разу не надходили платіжки чи рахунки на сплату спожитого газу, відповідачка не мала і не має підстав здійснювати оплату. Вважає., що відповідач не надав жодного письмового доказу здійснення зняття показників лічильника, який би свідчив про обсяг спожитого газу, натомість подав лише довідку про «фінансовий стан», де зафіксовано обсяг природного газу 477,80 станом на 08.2020. З цим показником вона не погоджується. Вважає, що фіксований об`єм використаного природного газу встановлений 08.2020 у розмірі 477,80 не доведений або утворений ще до 2004 року, в період коли ним користувалася [PERSON] , а плату за нього не було стягнуто в встановлений законом термін із неї як фактичного споживача послуг. Вважає, що позивач намагається перекласти обов`язок сплати боргу за спожитий попереднім власником газ на неї, проігнорувавши обов`язок звернення із цим позовом раніше, до попередніх власників в межах строку позовної давності, яка сплила у 2007 році. Стверджує, що борг утворилася ще у 2004 році, а позов поданий до неналежного відповідача за межами строку загальної позовної давності. А сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Тому просить застосувати наслідки спливу позовної давності під час ухвалення судом рішення та відмовити у позові у повному обсязі. Розгляд справи просить проводити у її відсутності. 01 грудня 2022 року представником позивача ТзОВ «Рівнегаз збут» подано відповідь на відзив, згідно якого вважає доводи відповідача таким, що не відповідають дійсним обставинам справи. Просить позов задоволити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 05.08.2019 року придбала у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу. Факт належності вказаного будинку на праві приватної власності [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8, 9). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 31.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області (а.с. 14). Постачання природного газу відповідачці [PERSON] , як споживачу за адресою [ADDRESS] , здійснюється ТОВ "Рівнегаз збут" на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 30.09.2015\~№ 2500 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015. Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згода [PERSON] про приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам підтверджується підписаною 30.03.2021 заявою-приєднання (а.с. 7). Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 4.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено, що плата за надані послуги з газопостачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, при розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) у терміни визначені в рахунку, тобто 25 числа місяця. У своєму відзиві [PERSON] вказує, що працівниками Оператора ГРМ були здійснені контрольні зняття показників лічильника газу раз на пів року, констатували 03.2020 та 08.2019 показник об`єму спожитого газу 0,00. Дані обставини підтверджують факти викладені позивачем у позовній заяві, оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви, на момент продажу будинку по [ADDRESS] , заборгованість за спожитий природний газ по особовому рахунку № [NUMBER] відсутня. Згідно фінансового стану споживача [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] , ЕІС-код [NUMBER] (а.с. 7) та відомостей споживання природного газу ЕІС-код 56ХМ29D78064536В у серпні 2020 відповідно до наданих персоніфікованих даних про фактичний об`єм (обсяг) природного газу, розподіленого (транспортованого) побутовим споживачам ТОВ «Рівнегаз збут», об`єкти яких підключені до газорозподільної системи ТОВ «Рівнегаз» (а.с. 42) в графі «обсяг» зафіксовано обсяг природного газу 477,8 від 08.2020 заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 20.10.2022 складає 3054,59 грн. Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що довідка «про фінансовий стан» є недопустимим доказом здійснення нею фактичного споживання газу з огляду на наступне. Позивач стверджує, що розрахунки за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] проводилися у спосіб, встановлений п.п.1 п. 4.4 розділу IV Типового договору постачання, а саме на підставі даних про об`єм газу, визначений споживачем та оператором ГРМ АТ «Рівнегаз», оскільки даний спосіб розрахунку визначено споживачем в заяві-приєднані. Ідентифікація споживачів здійснюється за допомогою ЕІС-кодів. Згідно інформації, наданої директором ТОВ «Рівнегаз збут» Л.Кошельником, споживання природного газу ЕІС-код споживача 56ХМ29D78064536В у серпні 2020 року відповідно до наданих персоніфікованих даних про фактичний об`єм (обсяг) природного газу, розподіленого (транспортованого) побутовим споживачам ТОВ «Рівнегаз збут», об`єкти яких підключені до газорозподільної системи АТ «Рівненаз», визначено на рівні 477,80 (а.с. 42). Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення наданого розрахунку, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду справи. Надана відповідачем довідка Вербської сільської ради від 09.11.2022 року №1344 не є належним доказом у справі, оскільки орган місцевого самоврядування не є надавачем комунальних послуг та не наділений компетенцією з питань підтвердження надання відповідної комунальної послуги, зокрема факту користування природним газом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідач будь-яких належних доказів щодо підтвердження власних доводів не надала, оплату за спожитий природний газ не проводила, порушивши вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на час розгляду справи в сумі 3054,59 грн нею не сплачена, а тому вона підлягає стягненню на користь позивача. Щодо клопотання відповідачки про застосування строків позовної давності суд зазначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В даному випадку, з моменту виникнення зобов`язання та настання строку оплати виставленого рахунку постачальника природного газу, тобто з вересня 2020 року, а не з 2004 року, як вказує відповідач. За таких обставин суд ваажає, представник ТзОВ "Рівнегаз збут" звернулася до суду з даним позовом в межах строків позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимоги кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, інфляційні нарахування на суму боргу становлять 515,93 грн, 3 % річних 129,48 грн (а.с. 11). Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунки належних до сплати сум, доведеними. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. Будь-яких підтверджень щодо наявності пільг щодо сплати судового збору відповідачкою для суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved