Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з заявою до суду до відповідача Органу опіки та піклування м. Черкаси, третя особа [PERSON] , [PERSON] про повернення дітей, відібраних без позбавлення батьківських прав вказуючи, що вона являється матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2017 року від неї відібрано малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, та передано органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Також рішенням суду з неї стягнено аліменти на утримання дітей. На даний час діти перебувають на вихованні у прийомних батьків [PERSON] та [PERSON] . Позивачка зазначає, що на теперішній час вона усунула причини, через які у неї було відібрано дітей, вона разом з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З травня 2021 року отримала у користування Ѕ частину вказаної квартири строком на 10 років, що підтверджується договором позички, в якій для створення належних умов для проживання доньок проведено капітальний ремонт, а в січні 2022 року розпочато ремонт у ванній кімнаті та кухні. З вересня 2020 року вона працювала. В 2021 року зверталася до служби у справах дітей Черкаської міської ради із заявою про повернення їй дітей, однак, було роз`яснено, що повернення дітей відібраних без позбавлення батьківських прав відбувається в судовому порядку. В подальшому, у зв`язку з початком бойових дій вона вирішила, що її та дітям буде безпечніше проживати подалі від зони бойових дій та обрала Чехію як безпечне місце, де наявні всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей, тому в кінці лютого 2022 року переїхала до Чеської Республіки, де проживає та працює, та забезпечена житлом, яке знаходиться, за адресою: [ADDRESS] . Приміщення в якому вона проживає складається із двоповерхового будинку, де на кожному поверсі проживає 2-3 сім`ї, будинок обладнаний всім необхідними для проживання її та дітей. Кімната, яка надана їй у користування оснащена двохярусним ліжком для дітей та ліжком для неї, шафою, столом та комодом. У вітальні розміщені телевізор, диван та стіл, де діти зможуть виконувати домашнє завдання. В приміщенні є також кухня та ванна кімната. Крім того, з 05.04.2022 вона працює в ТзОВ «КОВОНАКС с.р.о.» 1908 в Бистршіце-под-Гостинем. За місцем роботи характеризується позитивно, отримує стабільний дохід, середньомісячний її дохід за 2 місяці складає 21528 чеських крон, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 18.07.2022 складає 25784,09 грн. Зазначає, що перебуваючи в Чехії, вона постійно спілкується з дітьми, цікавиться їх поведінкою, здоров`ям і навчанням, діти чекають її дзвінка, раді з нею спілкуватися та бажають спільно з проживати закордоном. Перебуваючи за кордоном неодноразово направляла в Україну посилки з одягом, продуктами, іграшками та солодощами, також надсилала гроші на виховання доньок. Та у зв`язку із значним зростанням її доходів почала сплачувати аліменти, намагалася якнайчастіше відвідувати дітей та проводити з ними час, постійно спілкувалася з дітьми за допомогою засобів аудіо та відеозв`язку, приїзджала до них на день народження та новий рік. Також вона отримувала консультації щодо організації якісного спілкування та дозвілля з дітьми, відвідувала корекційні заняття з психологом, а також була слухачем 13-ти модульного тренінгового курсу з підвищення батьківської компетенції «Відповідальне батьківство». Позивачка вважає, що з дітьми налагодилось взаєморозумінні і вона зможе й надалі позитивно впливати на їх поведінку та виховувати на принципах поваги, любові та взаєморозуміння. Просить повернути їй на виховання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та скасувати стягнення аліментів з неї. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.08.2022 року закрито підготовче засідання по справі та справу призначено до розгляду. Позивач [PERSON] та її адвокат Янчук Л.І. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Представник Органу опіки та піклування м. Черкаси Молчанович Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо повернення малолітніх дітей позивачці. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти повернення дітей позивачці. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2017 року відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Малолітніх дітей передали органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. Стягнено з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, на особовий рахунок кожної дитини у відділенні державного Ощадного банку України. Також стягнено з [PERSON] на користь держави судові витрати о сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради 15.05.2017 № 486 малолітніх влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної родини [PERSON] . Відповідно відповіді Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 11.07.2022 № 3632 [PERSON] [INFO] (з 23.11.2016 року), [PERSON] , [INFO] (з 25.08.2020 року), [PERSON] , [INFO] (з 31.07.2020 року) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] по теперішній час. Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно № 14959766 від 19.06.2007 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . В подальшому відповідно до договору позички Ѕ квартири від 01.05.2021 року [PERSON] передала у строкове та безоплатне користування [PERSON] Ѕ вказаної квартири, договір укладено строком на 10 років і діє до 30.04.2031 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у період з вересня 2020 року по березень 2022 року безперервно працювала, що підтверджується роздруківкою довідки форми ОК-7 Пенсійного фонду України, а також довідкою ПрАТ «Черкаське хімволокно» Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» в якій зазначено, що [PERSON] працювала на ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ Черкаське хімволокно» з 08 грудня 2021 року машиністом подавання налива IV гр. кв. наливно-транспортного цеху. Встановлено, що 24.06.2021 року позивачка зверталася до Служби у справах дітей Черкаської міської ради щодо доцільності поновлення їй батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , однак, отримала відповідь від 29.06.2021 № 1813/30-03-03, в якій роз`яснено що поновлення батьківських прав відбувається в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що в подальшому позивачка переїхала до Чехії, та з 18.03.2022 року проживає у приміщенні для розміщення біженців з України за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою. Крім того, [PERSON] з 05.04.2022 працює в ТзОВ «КОВОНАКС с.р.о.» 1908 в Бистршіце-под-Гостинем, що підтверджується трудовим договором, та довідкою з місця роботи, в якій зазначено, що остання працює на посаді робітниці в машинобудівній галузі, регулярно та сумлінно виконує поставлені завдання, дотримується вимог Трудового кодексу. За інформацією державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області станом на 01.06.2022 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 150000 грн. В той же час, позивачем надано до суду квитанції про сплату аліментів за липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року, а також квитанцію про переказ власних коштів на рахунок [PERSON] . Відповідно до висновку Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 11.11.2022 № 486/30-03-03 вважає за доцільне повернути малолітніх [PERSON] , яка народилася [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , відібраних від матері рішення суду без позбавлення батьківських прав, в родину матері [PERSON] . Згідно до листа Смілянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Смілянської міської ради від 09.06.2022 № 102 зазначено, що [PERSON] отримувала консультації щодо організації якісного спілкування та дозвілля з дітьми, а також була слухачем 13-ти модульного тренінгового курсу з підвищення батьківської компетенції «Відповідальне батьківство». Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей повинні бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини. Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до наведеного правила для вирішення питання про повернення дитини батькам необхідно довести, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали. Водночас, під час вирішення питання про повернення дитини на підставі наведеної статті судам необхідно перевіряти доводи сторін щодо наявності інших підстав, передбачених статтею 170 СК України, для відібрання дитини, які можуть свідчити про існування перешкод для повернення дитини її батькам (одному з батьків). У протилежному випадку створюватимуться умови для безпідставної передачі дитини її батькам та наступного вирішення питання про повторне її відібрання, що порушуватиме справедливу рівновагу між інтересами батьків та дітей. Дитина не може бути повернута одному з батьків, коли існує загроза їй або умови проживання з цим з батьків є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання. Підставами для відібрання дітей за рішенням суду у справі № 712/10015/16-ц були ті, що позивачка не забезпечила належних умов для проживання, виховання та утримання дітей. На даний час встановлено, що [PERSON] переїхала до Чехії, має місце для проживання, яке облаштоване і для проживання дітей, офіційно працевлаштована. Дії позивача свідчать про бажання займатись вихованням дітей. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивачка спілкується з доньками регулярно, передає їм кошти, одяг, цікавиться їхнім життям. На даний час працює. Діти раді чути та бачити свою матір. Отже, судом встановлено, що підстави, які бралися судом до уваги при відібранні дітей на даний час відсутні. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки встановлені у судовому засіданні обставини вказують на те, що позивач дійсно прагне виховувати дітей, піклуватися про їх виховання та навчання, для чого створює відповідні умови, а відтак є можливість повернення матері дітей, які були відібрані за рішенням суду.

Outcome: approved