Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Представник позивача Мєшнік К.І. звернувся до суду в інтересах АТ "Універсал Банк" з позовом, відповідно до змісту якого просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29.10.2019 у розмірі 10004,15 грн. станом на 08.02.2022. Позов обгрунтовано тим,, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 29.10.2019 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.10.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка, підписавши анкету-заяву, підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ «УніверсалБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а відповідач своєчасно не погашав заборгованість за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору та має перед банком заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.10.2019 станом на 08.02.2022 в сумі 10004,15 грн., яка складається з: 10004,15 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27.10.2022 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Правом на подачу відзиву відповідач не скористався. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві вказує, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання призначені на 25.11.2022 та 19.12.2022 не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи Так ухвалу про відкриття провадження у справі разом позовом з додатками направлено [PERSON] за адресою місця реєстрації. Проте, до суду повернувся конверт з відправленням, згідно довідки Укрпошти причина невручення"адресат відсутній за вказаною адресою". Повідомлення відповідача [PERSON] . про розгляд справи 19.12.2022 здійснено за місцем її реєстрації У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні З огляду на те, що справа є малозначною, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 29.10.2019 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.10.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка, підписавши анкету-заяву, підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Таким чином між сторонами укладено Договір про надання банківських послуг, на підставі якого відкрито поточний рахунок у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з можливістю його коригувати, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Окрім того, у вказаній вище анкеті [PERSON] підтвердила, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. АТ «УніверсалБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, натомість відповідач своєчасно не погашав заборгованість за кредитом та іншими витратами відповідно до умов договору, що потягло за собою прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором понад 90 днів. Згідно розрахунку заборгованості станом на 08.02.2022 розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором від 29.10.2019 року становить 10004,15 грн., яка складається з тіла кредиту. Отже судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу кредитування, та між ними існують зобов`язальні правовідносини. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується, що що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів», це узгоджується з практикою Верховного суду.. При цьому слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Суд тільки оцінює надані сторонам докази по справі, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів в позовному провадженні не збирає, оскільки це може свідчити про надання судом переваг одному з учасників справи. Судом встановлено, що 29.10.2019 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.10.2019. Доказів того, що Банком на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] суду не надано ( про це лише йдеться в позовній заяві), хоча мала б бути довідка банку з підписом предтавник а Банку Виписок Банку про те, що Відповідач користувався кредитною карткою № [NUMBER] будь яким чином, здійснював розрахунки, переказував кошти на інші рахунки, поповнював картку, суду також не надано. Долучення одного лише розрахунку заборгованості не підтверджує того, що відповідач дійсно має будь-яку заборгованість перед банком Отже, суд вважає, що представником позивача не доведено, що [PERSON] має заборгованість перед АТ «УніверсалБанк» Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю. При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права повторного звернення до суду за наявності інших доказів. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд приймає рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати розподілу не підлягають На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed