Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.02.2003 відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 150, розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне [PERSON] . Свої вимоги обгрунтувала наступними доводами. Зазначила, що 15.02. 2003 було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 15.02.2003 відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 150. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] .. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки фактично припинені. Вважає, що за даних обставин збереження сім`ї неможливо та суперечить її інтересам. Примирення між ними неможливе. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала заяву згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився повторно. Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. З заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України, проти чого не заперечила позивачка. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін. Ухвалою суду від 27.09.2022 відкрите спрощене позовне провадження , призначене судове засідання з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 15.02.2003 відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 150 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису № 1919, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. від 15.09.2004р. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю, не ведуть сумісне господарство . Між сторонами відсутні почуття взаємної любові, та взаєморозуміння. Збереження сім`ї неможливе у зв`язку з відсутністю взаємної волі сторін на примирення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, та неповнолітньої дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище, то виходячи з положень СК України, її прізвище після розірвання шлюбу слід відновити на " [PERSON] ". На підставі викладеного,

Outcome: approved