Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Кропивницької міської ради звернувся з позовною заявою до [PERSON] в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Передати дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради; стягнути з [PERSON] . [INFO] , аліменти , на користь тих осіб кому будуть передані діти, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , починаючи стягнення з 03.03.2022 року і до повноліття [PERSON] [INFO] , але не більше десяти прожиткова них мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), до повноліття [PERSON] [INFO] ; стягнути з [PERSON] судові витрати в сумі 1 984 грн.80 коп. на користь держави. В судовому засіданні свої вимоги представник підтримав. Відповідач до суду не з`явився належним чином про час розгляду справи був повідомлений про причини неявки суд не повідомив. Третя особа Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», Комунальний заклад «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу», належним чином про час розгляду справи повідомлені. Третя особа батько дітей [PERSON] належним чином про час розгляду справи повідомлений заяв, клопотань до суду не надав. Ухвалою судді від 24.03.2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 30.09.2022 року залучено третю особу - батька дітей [PERSON] . Ухвалою суду від 30.09.2022 року закрито підготовче засідання. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, відповідно до листа департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 29.12.2021 року № 4489/03-03, останнє відоме місце проживання [PERSON] було зареєстроване у [ADDRESS] . Згідно з інформацією комунального закладу «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини» Кіровоградської обласної ради від 27.01.2022 року №01-16/9 гр. [PERSON] зарахована до закладу разом із сином [PERSON] у зв`язку зі складними життєвими обставинами, а саме скрутним матеріальним становищем та відсутністю умов для проживання з новонародженою дитиною. Під час перебування в закладі мати неналежним чином здійснювала догляд за сином, на зауваження працівників Центру не реагувала, часто покидала заклад разом із співмешканцем, залишаючи дитину, та поверталась у стані алкогольного сп`яніння. 08.11.2021 року гр. [PERSON] здійснила спробу суїциду та була доставлена до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Кіровоградської обласної ради». Малолітнього [PERSON] працівниками управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради 09.11.2021 року тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня» Кіровоградської обласної ради . Відповідного до довідки Психіатричної лікарні від 30.11.2021 року № 2187/18, гр. [PERSON] проходила курс стаціонарного лікування з 09.11.2021 року по 19.11.2021 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин, синдром залежності, Суїцидальна спроба. Відповідно до листа Дитячої лікарні від 03.12.2021 року № 1775, за час перебування [PERSON] в закладі мати до сина не з`являлась, допомоги не надавала, долею сина не цікавилась. Враховуючи викладене, складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, від 07 грудня 2021 року. Згідно з рішеннями виконавчого комітету міської ради від 28.12.2021 року № 1000 та від 28.12.2021 року № 1004, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради». Під час перебування гр. [PERSON] з сином [PERSON] , [PERSON] проживала у сторонньої особи в с. Покровському Кропивницького району Кіровоградської області. Працівниками відділу у справах дітей Первозванівської сільської ради 19.11.2021 року дитину доставлено до комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей». 14.12.2021 року гр. [PERSON] звернулась із заявою до Управління з питання повернення дітей на виховання в її сім`ю, зазначивши, що буде проживати у орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] . Однак під час відвідування родини працівниками Управління власник квартири повідомив, що гр. [PERSON] разом із співмешканцем покинули квартиру та зникли у невідомому напрямку, не заплативши кошти та залишивши свої речі. Працівники Управління письмово попереджали гр. [PERSON] про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, однак проведена робота не дала позитивних результатів. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», від 30.03.2007 року № З наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі зібраних по справі доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, що полягає у відсутності будь-якого спілкування його з донькою, участі у її вихованні, турботі про фізичний та духовний розвиток, про стан її здоров`я, незабезпечення їй необхідних умов для життя. Судом також не встановлено наявність вагомих підстав вважати, що [PERSON] змінить своє рішення. Вказані обставини в сукупності дають підстави для висновку про повне самоусунення відповідача як батька від виховання дитини, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло свій прояв у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, стан її здоров`я, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує її матеріально, не спілкується з дитиною та не бажає змінити свою поведінку, як батько. Все це свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, відтак, позов підлягає до задоволення. Окрім того суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідачки на утримання неповнолітніх дітей на користь тих осіб кому будуть передані діти. Батько [PERSON] [INFO] знаходиться в місціх позбавлення волі тому дитину суд передає опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради . Крім цього, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1 984 грн.80 коп. На підставі ст.ст.170,177,184,188 СК України,

Outcome: approved