Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

18.08.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтований тим, що 13.05.2010 року позивач разом із своєю дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] , придбали у спільну приватну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON] , який фактично там не проживає з 20.03.2020 року. Позивач вважає, що оскільки відповідач не мешкає у спірній квартирі більше одного року, тому він втратив право користування житловим приміщенням. У зв`язку з чим [PERSON] просить визнати [PERSON] , 1981р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2022 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач та відповідач повідомлялись про відкриття провадження по справі. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Ніяких заяв або клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] придбали у спільну часткову приватну власність 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що в матеріалах справи мається копія договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки від 13.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Молодняк Л.П. За вказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою №1560 від 04.07.2022 року, яка видана виконавчим комітетом Білозерської міської ради Донецької області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.12.2021 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради Донецької області, актовий запис №306, гр. [PERSON] , тобто дружина позивача, померла [INFO] в м. Добропілля, у віці 60 років. Згідно Акту від 11.07.2022 року, що виданий депутатом Білозерської міської ради Петром Сівцовим, за підписом сусідів, вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але з 20.03.2020 року там не проживає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Позивачем доведено, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: [ADDRESS] , а тому, повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені законодавством строки. Таким чином, суд вважає, що згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved