Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального проступку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] , 18.02.2022 близько 10 години, перебуваючи у житловому будинку своєї родички - [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, шляхом вільного доступу, ввійшов в приміщення спальної кімнати вищевказаного житлового будинку, звідки таємно викрав, належні [PERSON] грошові кошти у сумі 200 доларів США двома банкнотами номіналом по 100 доларів США кожна, що відповідно до офіційного курсу гривні відносно іноземних валют Національного банку України від 18.02.2022 становить 5 660 гривень та одну банкноту номіналом 100 Євро, що відповідно до офіційного курсу гривні відносно іноземних валют Національного банку України від 18.02.2022 становить 3 219 гривень 69 копійок, а всього на загальну суму - 8 879 гривень 69 копійок, які знаходились в сумці на шафі, що розташована у спальній кімнаті будинку, після чого з викраденим майном покинув будинок, а в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 8 879 гривень 69 копійок. Зазначає, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2022 р. [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмiрi однiєi тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Зазначає, що вирок набрав законної сили 20.10.2022 р. а ухвала про виправлення описки набрала законної сили 30.04.2022 року. Вказує, що цивільний позов [PERSON] в межах кримінального провадження не подавався та не розглядався. Добровільно вiдповiдач завдану злочином шкоду не вiдшкодував. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10 888 (десять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку та 5200 грн. витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до вироку Берегівського районного суду у справі №297/1009/22 від 20 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено їй покарання у виді штрафу в розмiрi однiєi тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Також з вироку вбачається, що потерпілим внаслідок вчинення [PERSON] кримінального проступку є [PERSON] .. Вказаний вирок набрав законної сили 20.10.2022 року. Ухвалою від 22.04.2022 року виправлено описку у вироку №297/1009/22. Дана ухвала набрала законної сили 34.04.2022 року. Згідно з вироку Берегівського районного суду від 20.04.2022 року, встановлено суму збитків, які [PERSON] заподіяв [PERSON] шляхом викрадення майна, а саме 8 879,69 грн.. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, суд приходить до переконання, що дослідженими матеріалами справи було встановлено причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та завданим ним матеріальною шкодою позивачу, яка підлягає відшкодуванню, а позовні вимоги до часткового задоволення. Тому позов слід задовольнити та слід стягнути з відповідача на користь позивача 8 879 (вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 69 коп. відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального проступку. Крім того, згідно із пп.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, за подання позовної вимоги в розмірі 34 606 грн. 00 коп., до сплати підлягає судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача у дохід держави 992 гривні 40 копійок судового збору. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходити з критерію реальності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно із заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача заявлено розрахунок витрат у розмірі 5200 гривень. Разом з цим, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому, враховуючи критерій розумності розміру витрат на правову допомогу та виходячи з конкретних обставин справи, оскільки ціна позову становить 8879,69, 00 гривень, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, враховуючи предмет спору та складність розгляду справи, на думку суду витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 2500 грн. Саме така сума буде відповідати критеріям розумності, виваженості та справедливості. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial