Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON] . Зазначає, що в листопаді 2022 року їй надійшло сповіщення від 23.10.2022 року №1861 про те, що її чоловік солдат [PERSON] , прийнятий на військову службу [INFO] загинув в м. Бахмут Донецької області [INFO] . Актом від 05.11.2022 року №831, за підписом командира військової частини [NUMBER] - підполковника [PERSON] та за свідченням [PERSON] та [PERSON] засвідчено факт загибелі [INFO] о 10-00год. [PERSON] , який загинув під час бойового зіткнення із ЗС РФ поблизу н.п. Бахмут Донецької області внаслідок отримання осколкового поранення несумісного з життям. Копією витягу із наказу від 08.11.2022 року №963 про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата [PERSON] підтверджена загибель військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , яка сталась під час проходження служби за контрактом в ЗСУ. У листопаді 2022 року вона звернулася за місцем свого проживання до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з питанням отримання свідоцтва про смерть свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України та не надано документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація смерті. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. В зв`язку з чим просить встановити факт смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в м. Бахмут Донецької області у віці 27 років під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку ЗС РФ на території Донецької області. Заявник в судове засідання не з`явилася, але в заяві просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявника [PERSON] , про що свідчить: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 25.08.2017 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до копії сповіщення від 23.10.2022 року за вих. №1861, направлене начальнику Павлоградського РТЦК та СП Дніпропетровської області, для сповіщення [PERSON] за місцем проживання, про те, що її чоловік, солдат [PERSON] прийнятий на військову службу 25.09.2022 року Павлоградським РТЦК та СП Дніпропетровської області, загинув в м. Бахмут Донецької області [INFO] . Відповідно до копії акту №891 від 05.11.2022 року про настання смерті, за свідченням [PERSON] та [PERSON] , та за підписом командира військової частини [NUMBER] , засвідчено факт загибелі [INFO] о 10-00 год. [PERSON] , який загинув під час бойового зіткнення із ЗС РФ поблизу н.п. Бахмут Донецької області внаслідок отримання осколкового поранення несумісного з життям. Відповідно до копії витягу із наказу від 08.11.2022 року №963 про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата [PERSON] підтверджена загибель солдата [PERSON] , яка сталась під час проходження служби за контрактом в ЗСУ. Листом начальника Павлгорадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) за вих. № 3029/20.10-23 від 24.11.2022 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не пред`явлено документ, на підставі якого проводиться державна реєстрація смерті. Відповідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), станом на 23.10.2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, Бахмутський район включений до вказаного переліку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до положень ч. 2 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Статтею 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Смерть [PERSON] підтверджується актом №891 від 05.11.2022 року про настання смерті та витягом із наказу від 08.11.2022 року №963 про результати службового розслідування за фактом загибелі солдата [PERSON] . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце смерті м. Бахмут Донецької області, який загинув під час бойового зіткнення із ЗС РФ поблизу м. Бахмут Донецької області внаслідок отримання осколкового поранення несумісного з життям, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Оскільки факт смерті, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , який загинув[INFO] в м. Бахмут Донецької області, Україна, для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України,а також з урахуванням того, що зазначений факт знайшов своє підтвердження, отже суд вважає за необхідне заяву про встановлення факту смерті задовольнити.

Outcome: approved