Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

24.12.2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Дніпровська міська рада. У заяві посилався на те, що його дядько, рідний брат матері - [PERSON] , [INFO] , до 2001 року знаходився в місцях позбавлення волі. А з 2001 року проживав разом з заявником та його родиною. У серпні 2004 року [PERSON] після довготривалої відсутності вдома, забрав свої речі і повідомив, що він має намір виїхати до росії на заробітки. До поїзду, який прямував з Дніпра до Москви, його проводжала баба заявника, яка вже померла. Після від`їзду [PERSON] не повертався до місця проживання, листів рідним не писав, звісток про нього не було. На похорон своїх матері та сестри не приїжджав. [PERSON] до від`їзду зловживав алкогольними напоями. За життя його мати та сестра розшукували його, а заявник з метою розшуку дядька звертався до органів поліції. Однак, всі заходи виявилися безуспішними. На підставі викладеного заявник просить визнати [PERSON] , [INFO] , померлим та днем смерті вважати [INFO] . Метою заяви [PERSON] зазначив, що дядько зареєстрований у квартирі, в якій проживає заявник, тому задоволення заяви звільнить заявника від сплати комунальних платежів за дядька, а також можливість вільно розпоряджатися квартирою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду, постановленою 30.03.2021 року без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання заявника про допит свідків. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2022 року та від 30.09.2022 року витребувано докази. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради Недосвітна С.В. просила вирішити питання згідно з чинним законодавством. Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що згідно з довідкою Дніпропетровської виправної колонії № 89 від 08.08.2001 року [PERSON] , [INFO] , звільнений з місць позбавлення волі з іспитовим строком з умовою перебування під наглядом за місцем проживання: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно з випискою з історії хвороби (а.с.27) [PERSON] в період з 05.05.2000 року по 08.08.2001 року перебував на лікуванні у відділенні протитуберкульозної лікарні при ДВК № 89, діагноз при виписці: дисемінований туберкульоз. З 23.10.2001 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , його мати (а.с.15) [PERSON] , [INFO] , та його баба по матері (а.с.21) [PERSON] , [INFO] (а.с. 12,16). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане виконкомом міської ради народних депутатів 08.01.1997 року вищевказана квартира належала: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності (а.с.23). [INFO] померла [PERSON] (а.с.14), а [INFO] померла [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.24) [PERSON] успадкував частину вищевказаної квартири. Таким чином, [PERSON] належить 5/6 частин квартири, а питання права власності на 1/6 частину квартири, яка залишилася після смерті [PERSON] , залишається відкритим. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2017 року по справі № 2о/205/2480/17 за заявою [PERSON] [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Рішення набрало законної сили 05.12.2017 року (а.с.28). Відповідно до довідок органів поліції: від 10.03.2017 року № 37.7/Г-10 (а.с.11) у ході перевірки заяви [PERSON] встановлено, що [PERSON] як затримана чи доставлена особа не значиться, від 05.05.2021 року встановлено, що [PERSON] як померла особа, потерпіла від кримінальних чи адміністративних правопорушень, затримана чи доставлена до органів Національної поліції України не значиться (а.с.45), від 12.11.2021 року № 43/М-174аз згідно з інформацією бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний пор лат Національної поліції України» місце проживання [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS] , будь-яка інша адреса місця реєстрації відсутня (а.с.62). У заяві [PERSON] зазначив, що його дядько по матері - [PERSON] у серпні 2004 році виїхав за кордон на заробітки та з цього часу жодний звісток, листів від нього не було. У судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що після 2004 року не бачили [PERSON] за місцем проживання. Відповідно до листа Державної прикордонної служби України відомостей про перетинання [PERSON] , [INFO] , державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями за період з 06.10.2017 року по 06.10.2022 року в базі не виявлено, при цьому інформація про перетин державного кордону зберігається в базі даних протягом 5 років (а.с.92). Згідно з листами Пенсійного фонду України [PERSON] , [INFO] , з заявою про призначення та отримання пенсії не звертався (а.с.98). Відповідно до листа КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» № 07/1916-22 від 07.11.2022 року за електронним реєстром хворих на туберкульоз, який ведеться з 2011 року, [PERSON] за допомогою до КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР», КП «ДОКЛПО «Фтизіатрія» ДОР», КП «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» не звертався, інформація щодо [PERSON] за період з 2001 року по 2010 року відсутня. Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , оскільки він відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років. Також [PERSON] у заяві просив вважати днем смерті [PERSON] [INFO] , щодо вказаного суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Отже, в даному випадку відсутні правові підстави для встановлення дати смерті [PERSON] [INFO] , тому суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині. Також суд зауважує, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Відповідно до ч. 7\~ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial