Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач ОК «ЖБК «Суднобудівник-21» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути: - заборгованість за спожиті житлові послуги у розмірі 22 093, 85 грн.; - втрати від інфляції - 5 377, 32 грн.; -3 % річних - 1 435, 30 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . При цьому, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] за зазначеною адресою на підставі цивільно-правової угоди від 2000 року, а також зареєстрований та проживає у зазначеній квартирі. Відповідач оплату за спожиті послуги вносить несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.01.2022 утворилась заборгованість у розмірі 22 093, 85 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю. Окрім цього, позивач вважає за необхідне нарахувати на суму заборгованості інфляційні втрати та 3 % річних, що у загальному розмірі складає 28 906, 47 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 16.02.2022 відкрито провадження по справі, постановлено змінювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 30.05.2022 ухвалою суду подовжено строк розгляду справи. 10.08.2022 ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. 20.09.2022 від представника позивача нідйшли додатковві пояснення у відповідсностя з якими зазначено про те, що відповідач не звертався до позивача із заявами про надання документації кооперативу, рішень про затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території. Також вказують на те, що відповідачем не спростовано факт належності йому квартири за адресою: [ADDRESS] , як і факт споживання житлових послуг за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подав. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлялась судом належним чином, відзив на позовну заяву не подала та не повідомила причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач відповідно до власного статуту, здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказане підтверджується відомостями Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», у відповідності до якого згідно з даними реєстрових книг кв. [ADDRESS] по житловому фонду проведена реєстрація права власності за [PERSON] (1/2) та [PERSON] (1/2). Отже, вказана інформація підтверджує факт наявності інших співвласників. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідач як власник квартири та споживачі житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Пунктом 3 п.п.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 360 Цивільного Кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 4 ст 544 Цивільного Кодексу України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги -регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Позивач, відповідно до Статуту житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-21» будинку є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів у будинку по [ADDRESS] . Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку по [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем по справі. Зокрема, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним у повному обсязі грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходилася його квартира, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за 2017-2021, розрахунком суми позовних вимог ОК ЖБК «Суднобудівник-21» за період з лютого 2017 по січень 2022 роки. У зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири по [ADDRESS] у нього перед позивачем станом на 01.01.2022 утворилася заборгованість у розмірі 22 093, 85 грн. Положення статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 ЦК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача за неналежну сплату грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] суму інфляційних нарахувань у розмірі 5 377,32 грн та 3% річних у розмірі 1 435, 30 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved