Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: 26.05.2022 року заявник [PERSON] через свого представника адвоката Яворську М.М. подав до Турківського районного суду Львівської області заяву, до заінтересованих осіб: Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів); [PERSON] , в якій просить встановити юридичний факт неправильності запису в акті цивільного стану № 24 від 28.12.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, а саме: в графі «відомості про матір» громадянство матері «Україна» замість « Росія »; внести зміни до акту цивільного стану № 24 від 28.12.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, а саме: в графі «відомості про матір» невірно зазначене громадянство матері «Україна» змінити на « Росія »; юридичний факт неправильності запису в акті цивільного стану № 19 від 20.10.2011 року про народження [PERSON] [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, а саме: в графі «відомості про матір» дату народження матері « [INFO] » замість « [INFO] »; внести зміни до акту цивільного стану № 19 від 20.10.2011 року про народження [PERSON] [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, а саме: в графі «відомості про матір» невірно зазначену дату народження матері « [INFO] » змінити на « [INFO] ». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Предметом заяви є встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану. Заявником зазначено заінтересовані особи - Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), а також [PERSON] , отже, з врахуванням вищевикладеного та висновків ВС належними сторонами у даній справі є орган, в компетенцію якого входить здійснення відповідних записів в правовстановлюючі документи, а також заінтересована особа, стосовної якої торкаються особисті немайнові права, і такі особи проживають і знаходяться на території Турківської територіальної громади Самбірського району Львівської області. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Підсудність справи Турківському районному суду Львівської області визначається, оскільки відповідає вимогам ст.ст.315-318 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо. Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зважаючи на вище вказане, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,28,30,316 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, а справи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ: Позиція особи, яка подала заяву. Заявник у своїй заяві зазначає, що у зв`язку із необхідністю оформлення документів для перетину державного кордону України, заявник звернувся до Турківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) з метою витребування витягів про народження дітей, проте встановлено було, що в акті цивільного стану № 24 від 28.12.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, а саме: в графі «відомості про матір» громадянство матері неправильно здійснено запис «Україна» замість правильного запису «Росія». Також в акті цивільного стану № 19 від 20.10.2011 року про народження [PERSON] [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, а саме: в графі «відомості про матір» дату народження матері неправильно здійснено запис « [INFO] » замість правильного запису «[INFO]». У зв 'язку з допущеними актових записах помилками, неповнолітні діти заявника не мають змоги повною мірою реалізувати свої особисті немайнові права, право на виїзд за кордон, оскільки неправильно зазначені відомості в подальшому впливатимуть також на права та інтереси дітей, тому заявник змушений звернутися до суду для впорядкування актових записів про народження. В судовому засіданні представник заявника адвокат Яворська М.М. подану заяву підтримала і просила таку задовольнити, оскільки зазначила, що факт неправильності запису в акті цивільного стану підтверджується письмовими доказами і показами свідків. Додатково представник в судовому засіданні пояснила, що при підготовці заяви було допущено описку в частині неправильного зазначення року народження «2021» [PERSON] [INFO] . Позиція заінтересованої особи. Заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не забезпечила само представництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтверджуючим документом про вручення ухвали про відкриття провадження та заяви. Заінтересована особа [PERSON] не прибула в судові засідання, а також не забезпечила представництво своїх інтересів участі у справі при допомозі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтверджуючим документом про вручення ухвали про відкриття провадження та заяви. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявником 26.05.2022 року подано заяву. Від заявника 22.11.2022 року надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі, вимоги підтримує, просить їх задовольнити Від заявника та його представника інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Від заінтересової особи на адресу суду 22.11.2022 року, 02.12.2022 року надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника Турківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області, проти задоволення заяви сторона не заперечує. Від заінтересової особи [PERSON] 22.11.2022 року надійшло клопотання розгляд справи проводити без її участі, вимоги підтримує, просить їх задовольнити Від заінтересованої особи інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.11.2022 року прийнято до розгляду заяву та відкрито спрощене провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 22.11.2022 року клопотання заявника [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано у Турківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) належним чином завірену копію актового запису № 19 від 20.10.2011 року про народження [PERSON] [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, Судове засідання про справі призначалося 22.11.2022 року, 23.11.2022 року, 30.11.2022 року, 06.12.2022 року. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. 06.12.2022 року по справі проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Заслухавши представника заявниці, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області вбачається, що заявник [PERSON] та [PERSON] , до реєстрації шлюбу [PERSON], 10.10.2008 року здійснили державну реєстрацію шлюбу, про що здійснено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за №28. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.12.2009 року виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області вбачається, що заявник [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.10.2011 року виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області вбачається, що заявник [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , громадянка росії, є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В актовому записі № 24 від 28.12.2009 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, в графі «відомості про матір» громадянство матері помилково вказано «Україна» замість « Росія ». В актовому записі № 19 від 20.10.2011 року про народження [PERSON] [INFO] , складеного виконавчим комітетом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, в графі «відомості про матір» дата народження матері помилково вказана [INFO] замість [INFO] . Згідно посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] , виданої 22.07.2010 року безтерміново УГІРФО ГУ МВСУ у Львівській області вбачається, що така посвідка видана на ім`я [PERSON] , [INFO] , громадянка росії. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.12.1988 року Лєнінським відділом ЗАГС вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Горький, РРФСР. Судом встановлено, що в свідоцтвах про народження дітей заявника допущено помилку в частині написання приналежності до громадянства Росії заінтересованої особи, а також в частині написання дати, місяця та року народження заінтересованої особи, як матері дітей. З допущеними актових записах помилками, неповнолітні діти заявника не мають змоги повною мірою реалізувати свої особисті немайнові права. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази заявниці на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Заява подана у відповідності до вимог ст.4 ЦПК України, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів і відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Така заява подана у відповідності до вимог ст..19 ЦПК України оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин і цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження. Згідно вимог ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження як вид непозовного цивільного судочинства, де розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, тому в таких випадках, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити факт належності громадянину такого документа, який є правовстановлюючим, оскільки згідно норм процесуального права передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виникнення особистих майнових і немайнових прав громадян, їх зміну та припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними доказами, як то: свідоцтвами, довідками та іншими документами, які видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість виправлення допущених помилок тощо), тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що має юридичне значення. Факт належності документів особі встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності документів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють пвні дії. Згідно роз`яснень вказаних у вище вказаній постанові, передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану, як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Із такими заявами до суду можуть звертатись особи, щодо яких складено актовий запис. Ч.3 ст. 49 ЦК України встановлює, що актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Відповідно до частини четвертої цієї статті державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України від 02.07.2010 №2398-6 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Цей Закон визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Зокрема, ст.22 Закону регулює підстави та порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Таке право підпадає під захист ст..8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до ї особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. При ухваленні рішення відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Внесення змін до актових записів цивільного стану провадиться відділом реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Після цього виписується нове свідоцтво про реєстрацію акта цивільного стану, яке видається заявнику або надсилається до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника для вручення йому. Одночасно анулюється первинне свідоцтво, подане заявником для внесення змін, яке в подальшому знищується у встановленому порядку. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізуючи передбачене ст..64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази,

Outcome: approved