Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 23 липня 1994 року у Отинійській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 28. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. З самого початку проживання у них були нормальні сімейні відносини, які з часом погіршилися. Вказує, що вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Зазначила, що в зв`язку з цим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, як подружжя разом не проживають, фактично припинили шлюбні відносини. Вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав, на примирення не згідний. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви учасників процесу, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.07.1994 р. у Отинійській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 28, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 3). Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, разом як подружжя не проживають, не підтримують будь яких стосунків, а збереження сім`ї суперечить її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, разом не проживають, стосунків не підтримують, на примирення не згідні, шлюб носить формальний характер.Від шлюбу у сторін дітей немає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, оскільки це суперечить її інтересам. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] », як вона цього просить. На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved