Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідачів,\~просить ухвалити\~рішення,\~яким стягнути\~солідарно з\~останніх на\~його користь\~заборгованість за\~кредитним договором\~від26.04.2018 в розмірі 61 232,55 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 26.04.2018\~р.\~між ПАТ\~«Кредобанк»,\~правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-107701, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 50 000 грн. на строк до 25.04.2023р. з виплатою 49,99 % річних. Також до даного спору залучено як солідарного відповідача дружину [PERSON] , - [PERSON] , оскільки кредитний договір був укладений в інтересах їх сім`ї. Банком виконано свої зобов`язання за кредитним договором та видано відповідачу [PERSON] обумовлену суму коштів, проте останній не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань. Станом на 22.09.2021 загальний розмір заборгованості становить 61 232,55 грн., з яких 40\~627,39 грн. грн. заборгованість за тілом кредиту, 20 605,16 грн. заборгованість по відсотках. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку солідарно з відповідачів. Позовна заява надійшла до суду 16.11.2021. Ухвалою судді\~Личаківського районного\~суду м.\~Львова від\~07.12.2021р. відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Про дату, місце та час розгляду справи відповідачі повідомлялись належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подали. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2018 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-107701, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 50 000 грн. на строк до 25.04.2023р. з виплатою 49,99 % річних (а.с.21-24). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивачем належно виконано умови кредитного договору та надано кредит у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на відкритий позичковий рахунок. За умовами договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки, за процентною ставкою 49,99% річних. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Аналогічний обов`язок позичальника щодо повернення коштів та сплати відсотків закріплено ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] неналежним чином виконує зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с.10-20). Згідно розрахунку заборгованості, який перевірений та прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору (а.с.6-7), станом на 22.09.2021 р. загальний розмір заборгованості становить 61232,55 грн., з яких 40627,39 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20605,16 грн. заборгованість по відсотках. Отже суд приходить до висновку про порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань. Щодо солідарного обов`язку відповідачки [PERSON] за кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною ст.\~65\~СК України\~передбачено,\~що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до наявної в матеріалах справи анкети заяви CL-107701 (а.с.25) шляхом підписання цієї анкети-заяви відповідач [PERSON] підтвердив, що суму отриманого кредиту він просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя. Відповідно до копії паспорта громадянина України (а.с.26-27) та вказаної вище анкети-заяви відповідачі перебувають в зареєстрованому шлюбі. За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~\~\~від 30 червня 2020 року у справі № 14-712цс19 та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі\~№ 14-127цс20. Відтак, суд приходить до висновку про те, що кредитний договір відповідачем [PERSON] укладено в інтересах сім`ї, тому пред`явлення позову до боржника і його дружини [PERSON] , як солідарного боржника є правильним і відповідає вказаному висновку Великої Палати Верховного Суду, тому суд приймає рішення про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з двох відповідачів. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.5).

Outcome: approved