Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

30.08.2022 позивач [PERSON] звернулась до Диканського районного суду Полтавської області. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області зазначену позовну заяву направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю. В обґрунтування позову зазначено, що 02.03.2002 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2016 року народження. Кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні відносини були фактично припинені, шлюб існує формально, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати шлюбні відносини не бажає. Надання строку для примирення не виправить стан відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти заочного рішення, просила прізвище залишити « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який 02.03.2002 зареєстровано відділі РАГС Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №06. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не висловлено бажання про зміну прізвища. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved