Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, де позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ј частини заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2021 позивач та відповідач уклали шлюб, [INFO] у шлюбі народилась донька [PERSON] . З 13.02.2022 [PERSON] разом з донькою проживають окремо від відповідача, орендують квартиру у м. Києві, відповідач залишився проживати у м. Одеса та працювати у військовій частині [NUMBER] , позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області відкрито спрощене провадження у цивільній справі. 26.10.2022 до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , де він просить відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів у повному обсязі. Відповідач заперечує проти задоволення позову [PERSON] з тих підстав, що він добровільно щомісячно проводить сплату аліментів на користь позивача та утримання дитини, що підтверджуєтеся квитанціями. Відповідач зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання відповідача, посилаючись на невеликий дохід, необхідність оренди квартири, сплати комунальних послуг, та те що він утримує свою матір [PERSON] , яка є пенсіонером та допомагає своїй бабі [PERSON] 08.11.2022 суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, згідно якої, [PERSON] просить задовольнити поданий нею позов у повному обсязі, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, відповідач отримує щомісячну додаткову винагороду в сумі 30000 гривень, крім того відповідач у власності має земельну ділянку розміром 2 га з якої отримає дохід. Просить суд не брати до уваги доводи відповідача про те, що він матеріально допомагає матері та бабусі та квитанції про оплати ліків, так як ці докази є недостовірними. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись про розгляд справи у встановленому порядку, у матеріалах справи наявна розписка від представника відповідача адвоката Кудіної Т.М. про ознайомлення з датою розгляду справи на 07.12.2022 о 09:00 год. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2021 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Суворовському відділі ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зроблений відповідний актовий запис №464. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Суворовським відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30.11.2021. Дитина проживає з матір`ю. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 СК, не встановлено. Можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дітей, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, військовослужбовцем, який проходить службу у військовій частині [NUMBER] . У матеріалах справи відсутня інформація, щодо наявності у відповідача інших дітей, окрім [PERSON] та не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати та бабця, надані суду чеки про оплату за ліки суд не приймає до уваги, так як у них відсутні відомості ким вони були придбані та для кого. Відповідно до довідки про доходи виданою ВЧ [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у період з 01.11.2021 по 31.10.2022 отримав дохід у розмірі 197535,35 гривень. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial