Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

20 вересня 2022 року АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на їх користь судові витрати на судовий збір в сумі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» зазначили, що на балансі та у користуванні АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» перебуває гуртожиток за адресою [ADDRESS] для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ордеру №9 від 11.12.2017 року [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та доньками [PERSON] , [PERSON] було заселено до зазначеного гуртожитку та виділено житлову площу в кімнаті 27 корпусу Б, укладено договір найму житла №9. 01.07.2020 року [PERSON] та [PERSON] було знято з реєстрації у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.09.2020 року у справі №537/2540/20 [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Станом на 05.09.2022 року у гуртожитку у кімнаті [ADDRESS] зареєстрований лише [PERSON] , однак не проживає в кімнаті більше року, що підтверджується актами про непроживання. За таких обставин АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням № 869 виконавчого комітету Кременчуцької міської ради депутатів трудящих від 03.10.1977 на баланс АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» передано гуртожиток по вул. Декабристів в м. Кременчук Полтавської області, загальною площею 5812 кв.м. Приміщення зазначеного гуртожитку знаходиться на земельній ділянці загальною площею 2992 кв.м., яку Кременчуцька міська рада Полтавської області передала ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» в строкове платне користування відповідно до договору оренди землі від 13.07.2020 року строком на 10 років. 11.12.2017 року позивач АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» видав відповідачу [PERSON] ордер №9 на житлову площу в гуртожитку за адресою [ADDRESS] розміром 17.3 кв.м. для проживання з сім`єю. Склад сім`ї: наймач [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . 11.12.2017 року між АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та [PERSON] укладено договір №9 найму житла в гуртожитку, згідно якого наймодавець надає наймачу у користування житлову площу у гуртожитку, яки розташований за адресою [ADDRESS] , як тимчасове житло на період роботи на підприємстві. Відповідно до довідки АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та за даними Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] хоча і зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте фактично не проживає у вказаному житловому приміщенні з вересня 2021 року, що підтверджується актами про непроживання від 28.09.2021 року, 29.10.2021 року, 30.11.2021 року, 28.12.2021 року, 31.01.2022 року, 01.03.2022 року, 06.04.2022 року, 10.05.2022 року, 13.06.2022 року, 28.07.2022 року. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями він порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до статті 128 ЖК України житлова площа в гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету, на підставі якого адміністрація підприємства видає громадянину спеціальний ордер, який являється єдиною підставою для вселення в надане приміщення (стаття 129 цього Кодексу). Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, на підставі ст.71, ст.72 ЖК України, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою [ADDRESS] , яке передано йому у найм, оскільки добровільно виселився з вказаного приміщення та не проживає у ньому з вересня 2021 року, тобто більше ніж 6 місяців, не виконує обов`язків щодо утримання житла, не виявляє наміру проживати у вищевказаному помешканні. З огляду на наведене, позовні вимоги АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на судовий збір в розмірі 2481,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved