Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики №1234438 від 07.03.2021 в розмірі 32 186,00 грн і понесених судових витрат у сумі 2 481 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1234438. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив його та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги по вказаному договору позики до [PERSON] . З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.06.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №1234438 в розмірі 32 186,00 грн, з яких: 9 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 686,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді від 04.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві відповідач позов визнає частково, а саме в частині суми основного боргу за тілом кредиту в розмірі 9500 грн, та в частині відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами у межах строку кредиту (30 днів) за ставкою 0,49% за день в розмірі 1396,50 грн. Стверджує про безпідставність нарахування відсотків поза строком кредиту, та зазначає, що на підставі п. 6 Розділу IV «IIрикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» він звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Встановлено, що 07.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1234438, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно з п. 2 договору сторони узгодили суму позики - 9 500 грн, строк - 30 днів, дату надання позики 07.03.2021, дату повернення - 06.04.2021, процентну ставку (базову)/день - 1.99% (фіксовану), знижену процентну ставку/день - 0,49%, процентну ставку за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%, орієнтовну реальну річну процентну ставку - 178,85%, орієнтовну загальну вартість позики - 10 896,50 грн. Підписанням договору [PERSON] підтвердив, що ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою. Згідно п.6 договору позики, договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором. Також позивачем надано правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Із копій витягу з Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, додаткових угод №2 від 28.07.2021 та № 4 від 16.08.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та акту прийому-передачі Реєстру Боржників №3 від 16.08.2021 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ«Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №3 від 16.08.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №1234438 у сумі 32 186,00 грн, з яких: 9 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 686,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказаний кредитний договір №1234438 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Укладення вищевказаного кредитного договору відповідачем у відзиві на позов фактично визнано, і визнаючи частково позовні вимоги, відповідач не оспорює право вимоги позивача, що виникло на підставі договору факторингу, тому суд на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вважає доведеним існування договірних відносин між відповідачем [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», та набуття позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача за цим кредитними договором. Відповідач у відзиві також визнав існування заборгованості за кредитним договором в частині тіла кредиту. Таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначений договором строк 30 днів. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів до витягу з Договору факторингу додано витяг з Реєстру боржників №3, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за основним боргом - 9500 грн та суму заборгованості за відсотками - 22 686 грн. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Надані позивачем витяг з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу та розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 16.08.2021 по 30.09.2022 (а.с.17) не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданого розрахунку не вбачаєтья, як саме нараховувались проценти за користування крединими коштами до укладання договору факторингу, тобто розрахунок заборгованості складений ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а не первісним кредитором. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в межах визнаних відповідачем позовних вимог, так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного суд вважає, що заявлений позов товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] підлягає часткому задоволенню, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1234438 від 07.03.2021 в розмірі 10 896,50 грн, з яких: 9 500 грн - основна сума заборгованості, 1396,50 - заборгованість за відсотками. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 33,86% (10895,50: 32186,00 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 840,06 грн (2 481 х 33,86%).

Outcome: partial