Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 07.08.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача 454,00 грн. сплачених позивачем в якості судового збору за забезпеченням позову, 3031,49 грн. сплачених позивачем в якості судового збору за подачу позову, 21061,50 грн. за шкоду, нанесену майну позивача у вигляді рухомого майна відповідно до звіту про оцінку від 26.02.2021 року, 281633,00 грн. за шкоду, нанесену майну позивача, вартості ремонтно-відновлювальних робіт відповідно до звіту про оцінку від 31.03.2021 року. Ухвалою судді Маломуж А.І. від 13.09.2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.11.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 03.12.2021 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Ухвалами суду від 03.12.2021 року та від 27.01.2022 року витребувано докази. Розпорядженням керівника апарату суду від 30.05.2022 року №75 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою суду від 01.06.2022 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. та призначено підготовче судове засідання. 14.10.2022 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про вступ у справу третьої особи. В підготовчому судовому засіданні 17.10.2022 року ухвалою суду здійснено заміну неналежного відповідача - Одеської міської ради на належного відповідача - [PERSON] . 22.11.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий адвокатом Коваленко К.О. в інтересах відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 12.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 19.12.2022 року представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, в якій адвокат просить позовні вимоги задовольнити повністю та розглянути справу без участі позивача. 19.12.2022 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 25.02.2021 року сталася пожежа за адресою: [ADDRESS] . За результатами пожежі було складено акт співробітниками КП «ЖКС «Вузівський» про наявність пошкоджень в кв. [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] . В резул ьтаті пожежі загинули власники квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем власника [PERSON] є відповідач [PERSON] . Відповідно до Звіту про визначення вартості ремонтно-відновних робіт квартири, розташованій за адресою: [ADDRESS] , в результаті заливу вартість робіт складає 281633 грн., та відповідно до Звіту про оцінку рухомого майна згідно наданого переліку збитків нанесено на 21061,50 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] [PERSON] посилається на те, що не встановлено, внаслідок чиїх дій була завдана шкода майну позивача та яка саме шкода. Представник відповідача звертає увагу, що для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. При цьому про наявність правопорушення відповідача позивачем взагалі не зазначається в позові. Щодо поданих стороною позивача доказів представник відповідача зазначає, що Акт КП «ЖКС «Вузівський» та Звіт про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт викладені російською мовою всупереч вимогам Закону України «Про засади державної мовної політики». Окрім того зазначений звіт складено на підставі договору від 24.02.2021 року. Тобто позивач обґрунтовує позовні вимоги внаслідок пожежі, яка сталася 25.02.2021 року, звітом про вартість відновлення після затоплення звітом, який позивач замовила за день до пожежі. Стосовно звіту про оцінку рухомого майна представник відповідача вказує, що оцінку майна було здійснено згідно переліку наданого самим же позивачем. Жодних доказів, що майно знаходилося на місці пожежі не надано, жодних правовстановлюючих документів на вказане майно не надано, жодних доказів, що майно постраждало, не надано. У даному випадку розмір матеріальних збитків, спричинених позивачці внаслідок пожежі, який вона просить стягнути з відповідача на її користь, визначений позивачкою на власний розсуд. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що вбачається з свідоцтва про право власності на житло, видане 20.07.2005 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради /а.с.125/. Відповідно до Акту КП ЖКС Вузівський комісія в складі майстрів дільниці №2 КП ЖКС Вузівський [PERSON] , [PERSON] , склали даний акт в тому, що 25.02.2021 року відбулася пожежа за адресою: [ADDRESS] . В результаті пожежі відбувся залив нижчерозташованої квартири [ADDRESS] . При обстеженні встановлено: в квартирі [ADDRESS] відбувся залив стелі в кухні площею приблизно 5 кв.м., стелі в маленьких кімнатах площею приблизно 8 кв.м. та площею приблизно 9 кв.м., стелі в великої кімнаті площею приблизно 17 кв.м. Пошкоджена електропроводка по всій квартирі, а також покриття підлоги приблизно 33 кв.м. (лінолеум) прийшов в негодність /а.с.7/. Зідно з листом Київського РВ у м. Одесі ГУ ДСНС України в Одеській області від 09.03.2021 року №214 Київський РВ у м. Одесі ГУ ДСНС України в Одеській області підтверджує акт пожежі, що сталася 25.02.2021 року в житловій квартирі [ADDRESS] /а.с.6/. Листом від 31.06.2021 року №37-вих6484 Одеське районне управління поліції №1 ГУНП в Одеській області повідомило [PERSON] , що при розгляді звернення [PERSON] було встановлено, що 25.02.2021 року в кв. [ADDRESS] , виникла пожежа, де від нещасного випадку померли гр. [PERSON] і її син [PERSON] , які раніше мешкали в даній квартирі. На теперішній час встановити кому належить дана квартира не представилось можливим. З приводу відшкодування нанесеного матеріального збитку необхідно вирішувати через суд в приватному порядку /а.с.8/. Судом досліджено Звіт по визначенню вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , складений ФОП [PERSON] російською мовою /а.с.9-35/. Підстава для здійснення оцінки відповідно до Звіту Договір на проведення незалежної оцінки від 24.02.2021 року. Дата оцінки 31.03.2021 року. Згідно з вказаним звітом вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню попереднього стану квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , складає 281633 грн. Судом досліджено Звіт про оцінку рухомого майна згідно наданого переліку, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.36-79/. Підстава для проведення незалежної оцінки: Договір №26/02/2021 від 26.02.2021 року. Дата оцінки 26.02.2021 року. Дата завершення складання звіту 31.03.2021 року. Відповідно до вказаного Звіту ринкова вартість об`єкта оцінки предметів побутової та цифрової техніки згідно наданого переліку без урахування ПДВ дорівнює 21061,50 грн. Згідно з Довідкою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської Ольги Василівни від 20.09.2022 року №72/02-14 11.03.2021 року приватним нотаріусом ОМНО Запольською О.В. було заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі за №67326668 від 11.03.2021 року, спадкова справа №9/2021. Вказана спадкова справа була заведена за заявою сина померлого [PERSON] , [INFO] . До кола спадкоємців, які мають право на спадщину відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься син померлого [PERSON] , [INFO] /а.с.206/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що 25.02.2021 року за адресою: [ADDRESS] сталася пожежа, внаслідок якої загинув власник вказаної квартири, спадкоємцем якого є відповідач [PERSON] . Згідно з відомостями, що містяться в Акті КП «ЖКС «Вузівський» в результаті пожежі відбулося залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду В постанові від 07.11.2018 року по справі №127/27566/16-ц Верховний Суд зазначив, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із\~статтею 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Із наведеного вище вбачається, що шкода є другою неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди ще називають збитками. Відповідно до\~статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що причинно-наслідковий зв`язок між діями спадкодавця відповідача та шкодою, завданою позивачу, не встановлений, оскільки дійсні причини залиття не визначені, а докази, надані сторонами на підтвердження позовних вимог не дають можливості встановити, з чиєї вини відбулася 25.02.2021 року пожежа та як наслідок залиття квартири позивача, так як належних та допустимих доказів в сенсі розуміння ст. ст. 77, 78 ЦПК України суду не надано. Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування у справі не може ґрунтуватися на припущеннях, суд критично оцінює доводи сторони позивачів щодо обґрунтованості позовних вимог з посиланням на акт, складений КП «ЖКС «Вузівський», без дати та без засвідчення начальником дільниці КП «ЖКС «Вузівський». Також суд критично ставиться до Звіту по визначенню вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , складений ФОП [PERSON] , оскільки датою замовлення зазначеного Звіту відповідно до Договору є 24.02.2021 року, в той час як пожежа, внаслідок якої сталося залиття, відбулась 25.02.2021 року. При цьому в Звіті зазначено (мовою оригіналу): «Событие, повлекшее необходимость восстановительных работ - залив», дата залиття також не зазначена. Окрім того, суд погоджується з доводами сторони відповідача щодо того, що всі дані для оцінки рухомого майна були надані позивачем та записані зі слів позивача. Стороною позивача після отримання відзиву на позов надано суду Звіт, який переведено з російської мови на українську, де також вказано, що при складанні первісного документа допущену помилку відносно дати Звіту. Однак, вказані доводи сторони позивача не заслуговують на увагу та відхиляються судом, оскільки не спростовують інших доводів сторони відповідача, та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи. Таким чином, позивач [PERSON] звертаючись до суду із вимогами про відшкодування шкоди, завданої знищенням її майна, не надала суду жодного належного та допустимого доказу того, що це майно існувало, його вартості та того, що це майно належало їй на праві власності та знищене внаслідок протиправних дій спадкодавця відповідача [PERSON] . Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed