Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. 1.2. Поданий позов обґрунтовується тим, що [INFO] у сторін народилася дитина, донька [PERSON] . 14.02.2014 сторони зареєстрували шлюб, однак, спільне життя у них не склалося, тому рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб на утримання не має, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, однак самостійно позивач не може забезпечити потреби дитини, у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 28.10.2022, справа № 293/1805/22 передана на розгляд судді Збаражському О.М. 2.2. 01.11.2022 ухвалою суду позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку на усунення виявлених недоліків. 2.3. 11.11.2022 на виконання вимог ухвали суду від 01.11.2022 представник позивача [PERSON] подав до суду заяву з додатками. 2.4. 16.11.2022 суд направив запит до Черняхівської селищної ради про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 2.5. 16.11.2022 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі № 293/1805/22, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 05.12.2022. 2.6. 28.11.2022 на адресу суду надійшов лист Черняхівської селищної ради, відповідно до якого відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 2.7. 29.11.2022 відповідач подав відзив на позов. 2.8. 05.12.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Сидорчук М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. 2.9. 05.12.2022 відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно має з позивачкою спільну дитину - доньку [PERSON] . Після розірвання шлюбу із позивачкою створив нову сім`ю, де на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, та троє неповнолітніх дітей. Зазначив, що не має постійного місця роботи та постійного доходу, має ряд хронічних захворювань опорно-рухового апарату та потребує періодичного лікування, у власності не має рухомого чи нерухомого майна. З огляду на викладені обставини, просив зменшити розмір аліментів заявлених позивачем до стягнення та не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, заперечував проти стягнення на користь позивачки витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., оскільки не надано жодних належних доказів про понесені витрати саме в такому розмірі. 2.10. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 2.11. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. 2.12. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. 2.13. 05.12.2022 суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 15.04.2021 у цивільній справі №293/366/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14.02.2014 виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Черняхівського району Житомирської області за актовим записом №1 (а.с.4-5). 3.2. Сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 29.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с.3). 3.3. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується витягами з реєстру Черняхівської територіальної громади від 10.11.2022 (а.с. 13,14). 3.4. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України сформованих за період з 2002 року по 2022 рік, дані щодо доходу [PERSON] з липня 2017 року відсутні (а.с.30-31). 3.5. 20.08.2021 року Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 36). 3.6. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). 3.7. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 28.09.2022 Управлінням соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації, відповідач [PERSON] та [PERSON] є багатодітною сім`єю та мають пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.32). 3.8. 29.11.2022 відповідачем надано ряд документів, що засвідчують наявність у нього захворювань опорно-рухового апарату (а.с. 33,34,35). 3.9. Згідно із квитанціями №0184 та №0291 виданими АТ «Укрпошта» у вересні та листопаді 2021 року [PERSON] перерахував аліменти на користь [PERSON] в розмірі 2400 грн. та 2000 грн. (а.с. 38,39). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.2. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.3. Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 4.4. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 4.5. Частинами першою, другою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. 4.6. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.7. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. 5.2. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , яка після розірвання шлюбу, проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що встановлено і не оспорюється сторонами. 5.3. Суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] має на утриманні дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та троє неповнолітніх дітей, постійного доходу не має, має хронічні захворювання та потребує лікування, рухомого або нерухомого майна не має. 5.4. Разом з тим, суд звертає увагу, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний рекомендований розмір аліментів дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. 5.5. Відповідач, як батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права. 5.6. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 5.7. Позивач не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача сплачувати аліменти на дитину у визначеному нею розмірі. 5.8. Водночас, враховуючи часткове визнання позовних вимог та бажання відповідача брати участь в утриманні дитини, обов`язок батьків утримувати свою малолітню доньку у розмірі, необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини. 5.9. При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). VІI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., оскільки позивач в силу статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати за подання позову. 6.2. Щодо вимоги представника позивача адвоката Сидорчука М.В. про стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., суд зазначає наступне. 6.3. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.4. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. 6.5. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 6.6. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 6.7. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 6.8. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». 6.9. Договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). 6.10. На підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Сидорчуком М.В. подано з позовною заявою лише ордер про надання правової допомоги [PERSON] та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. 6.11. Проте, всупереч частини третьої статті 137 ЦПК України, адвокатом Сидорчуком М.В. суду не надано договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт з детальним описом проведеної роботи та кількості витрачених годин на надані послуги, підписані позивачем, а також в судовому засіданні не заявлено про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, незважаючи на заперечення відповідача щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу. 6.12. Неподання договору про надання правової допомоги та розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу. Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20). 6.13. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт понесених витрат на правову допомогу в заявленому розмірі. Відтак у суду відсутні підстави для їх розподілу.

Outcome: partial