Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначає, що в період з травня 2017 по червень 2018 року він та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина. Реєструвати шлюб не поспішали, оскільки, внаслідок побутового та робочого навантаження і зайнятості на це не вистачало часу, більш того, на їх спільне переконання, у цьому не було потреби. Вони мають сина, [PERSON] , [INFO] , який на момент подачі цього позову до суду проживає разом із ним та знаходиться на його одноособовому утриманні. В той же час, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини, особливо в питаннях, що стосувались догляду та виховання їх сина, та обов`язки щодо ведення спільного господарства. Починаючи з червня 2018 року вони фактично перестали жити разом, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, більш того взагалі перестали спілкуватись, були втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Кожен із них почав вести своє особисте життя окремо один від одного. Весь час, починаючи з дня народження їх спільного сина та по день подачі позову, відповідач, всіляко ухилялась від обов`язків щодо утримання та виховання дитини. На сьогодні, їх спільна дитина є вихованцем Дошкільного навчального закладу комбінованого типу № 3 «КОЗАЧОК» Бучанської міської ради Київської області. За весь період перебування їхньої дитини у даному закладі відповідач жодного разу не з`являлась там, зокрема і на батьківських зборах. Таким чином, відповідач жодним чином не піклується про їх спільного сина, не зацікавлена в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, в тому числі не забезпечує необхідним рівнем харчування, лікування, медичного догляду, фізичного та духовного розвитку, як складових розвитку дитини, тобто жодним чином не приймає участі у житті дитини. Більш того, своєю поведінкою тільки шкодить дитині. Всі намагання вмовити відповідача, щодо спілкування з дитиною участі її у житті сина, були марними. Остання своїми діями навпаки тільки віддалялась від дитини та самоусувалась від своїх прямих обов`язків. Враховуючи викладене, на сьогодні скалились всі умови, які шкодять інтересам малолітнього [PERSON] . Зазначені обставини, як кожен окремо так і всі в сукупності, можна вважати як умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тобто свідомого нехтування нею своїх батьківських (материнських) обов`язків, що відображається та підтверджується відсутністю серйозного ставлення, а в більшій мірі байдужості, до долі дитини. Більш того, своє байдуже ставлення до дитини відповідач висловила у своїй письмовій заяві від 09.06.2022, якою вона добровільно підтвердила свою згоду у позбавленні її батьківських прав по відношенню до [PERSON] [INFO] . Зазначена заява була підписана нею особисто, підпис на заяві було засвідчено та її і дієздатність перевірено приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Луб`яніченко А.В. Позивач звернувся із заявою до органу опіки і піклування Бучанської міської ради щодо прийняття рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . За наслідком розгляду даного питання, враховуючи ту обставину, що він одноособово утримує, а також виховую сина, його особисті пояснення та заяву відповідача, органом опіки і піклування 14.06.2022 було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] . Просить суд позбавити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та судові витрати покласти на відповідача. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримують. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами ознайомлена та їх визнає. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту депутата Бучанської міської ради на звернення заявника про встановлення місця проживання від 09.06.2022 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] , власником, якого є [PERSON] фактично проживають та зареєстровані: [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2017 року народження. Згідно заяви [PERSON] , [INFO] засвідченої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Луб`яніченко А.В. за № 380 від 09.06.2022 року [PERSON] , розуміючи значення своїх дій, добровільно без будь-якого примусу, насильства, як фізичного, так і морального, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Буча Київської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Висновком органу опіки та піклування Бучанської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 218 від 14.06.2022 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, сама не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,20 грн. На підставі, ст. 150, 155, 157, 164-165 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved