Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» 09.03.2021 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача збитки в порядку регресу в розмірі 7666,66 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу, позивач ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» посилається на наступне. Так, 21.02.2019 р. між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АМ/8571365, за яким, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Opel», д.н.з. [NUMBER] . 24.02.2020 р. у м. Києві на площі Севастопольській,1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2020 р., [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КупАП. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку від 05.03.2020 р. ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на основі рахунку № 82-D/66/8 від 05.03.2020 р. було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ЦВ/20/1875 від 18.08.2020 р. та виплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 7666,66 грн. Таким чином, ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору. Як зазначається у постанові суду від 15.07.2020 р. [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] і не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце ДТП. Згідно п. в) ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Отже, з огляду на викладене, до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 7666,66 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за полісом №АМ/8571365. При цьому, позивач зазначає, що на адресу відповідача було надіслано регресну вимогу, яка була отримана останнім, однак станом на момент подання позовної заяви до суду, з боку [PERSON] не було здійснено жодних виплат/відшкодувань на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» за страховим випадком. Невідшкодованою залишається сума у розмірі 7666,66 грн. які позивач просить стягнути з відповідача, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Ухвалою суду від 15.03.2021, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши та оцінивши письмові докази, за наявними в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що 21.02.2019 р. між ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АМ/8571365, за яким ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» застрахувало майнові інтереси Потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії Полісу №АМ/8571365 з 10.03.2019 р. до 09.03.2020 р. 24.02.2020 р. у м. Києві на площі Севастопольській,1, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Так, вбачається, що [PERSON] 24.02.2020 р. о 17 год. 30 хв. в м. Києві, керуючи автомобілем «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER] , по пл. Севастопольській, 1, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, недотримався безпечного бокового інтервалу до автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , і здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Крім того, [PERSON] 24.02.2020 року о 17 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «Опель Віваро», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по пл. Севастопольській, 1, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , і не дочекавшись прибуття працівників поліції залишив місце ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 13.1, 2.10а, 2.10д ПДР України. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.07.2020 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Провадження в справі відносно [PERSON] за ст. 124, 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Внаслідок ДТП, що мала місце 24.02.2020 р. о 17 год. 30 хв. в м. Києві по пл. Севастопольська,1, автомобіль «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності гр. [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , отримав пошкодження. Вбачається, що 05.03.2020 р. власник пошкодженого автомобіля - «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання страхового випадку, а 25.03.2020 р. з метою отримання відшкодування, звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту №82-D/66/8 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , складеного 05.03.2020 р., вартість матеріального збитку складає - 7666,67 грн. без урахування ПДВ. На підставі Звіту №82-D/66/8 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт № ЦВ/20/1875 від 18.08.2020 р. та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved