Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

у вересні 2022 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2020 о 17 год. 40 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] (надалі - відповідач), керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номерний знак « [NUMBER] », здійснив зіткнення з транспортним засобом «DaewooLanos», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/924/20 від 03.03.2020 відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла особа, якій завдано шкоду внаслідок ДТП власник автомобіля «DaewooLanos», своєчасно звернулася до позивача із Заявою про виплату страхового відшкодування та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Висновку № 83/20А встановлено, що вартість відновлювального ремонту «DaewooLanos», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 20 139,60 грн. Витрати на збір документів склали 1 490,00 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, складає 21\~629,62грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП, а тому, після здійснення позивачем регламентної виплати потерпілому, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Ухвалою судді від 22 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позов у встановлені судом строки не подано. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. 14.02.2020 приблизно о 17 годині 40 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ-3302, номерний знак [NUMBER] , по вул. Гетьманській біля будинку № 30 м. Новомосковська Дніпропетровської області виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався в безпечності цього маневру, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2020 року у справі № 183/924/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення /а.с.5/. Судом встановлено, що вина [PERSON] у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною, на підставі доказів, досліджених судом: пояснень самого [PERSON] ; пояснень потерпілого [PERSON] ; протоколу про адміністративне правопорушення; схеми місця ДТП; рапорту інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Штундера Є.А. за фактом ДТП. Суд дійшов висновку, що в діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП не застрахована /а.с.10/, до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона, надавши необхідні документи повідомлення про ДТП від 18.02.2020 /а.с.6/, копію полісу /а.с.9/, копію водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] /а.с.8/, схему ДТП /а.с.7/. Відповідно до Висновку експертного дослідження автотоварознавця експерта Пилипенко О.С. № 83/20А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС від 04.04.2020 матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Daewoo Lanos1.5і, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 20 599,08 грн. Матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Daewoo Lanos1.5і, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 20 139,60 грн (без урахування складової П.Д.В.) /а.с.11-28, 29/. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 01.06.2020 № 5981 /а.с.33/, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому [PERSON] у розмірі 20 139,62 грн, що підтверджується Довідкою від 18.05.2020 №1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих /а.с.33, зворот/ платіжним дорученням від 03.06.2020 №1479179 /а.с.34/, а також здійснило оплату експерту Пилипенко О.С. у розмірі 1 490,00, що підтверджується платіжним дорученням від 01.06.2020 №1479126 /а.с.35/. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (надалі - Закон № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За пунктами 21.1., 21.14. статті 21 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією на страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. На виконання вимог Закону № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. За абз.2 п.22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. а) п. 41.1.ст. 41Закону № 1961-IVМТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з пп. 38.2.1. п.38.2. ст. 38 Закону № 1961-IVМТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позовдо власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана з вини [PERSON] , до нього перейшло право вимоги до відповідача. Враховуючи, що матеріальні збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, будь-які підтвердження протилежного у матеріалах справи відсутні, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved