Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

13.09.2022 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказувала, що з 01.06.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року. Після розірвання шлюбу їх спільний син проживає з нею. З моменту розірвання шлюбу відповідач не спілкується з сином, не підтримує з ним жодних стосунків та ухиляється від будь-яких контактів з дитиною. З 2017 року відповідач жодного разу не відвідав дитину, не привітав його з днем народження та іншими святами, протягом п`яти років відповідач не телефонував та взагалі не бачився із дитиною, не цікавиться його життям та потребами, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах у навчальному закладі сина. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2015 з відповідача на користь позивача на утримання їх сина стягнуто аліменти, але він їх не сплачує, у зв`язку із чим виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.05.2021 складає 81110,38 грн. та відповідач був оголошений у розшук як боржник по сплаті аліментів. Позивач вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, участі в його вихованні не приймає, не спілкується з сином, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, у зв`язку із чим позивач просила позовні вимоги задовольнити. На її переконання позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина, відповідатиме найкращим інтересам дитини, яка не знає відповідача як батька. Позивач у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені нею у позові та наполягала на задоволенні позовних вимог. Стверджувала, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина відповідає інтересам дитини, оскільки батько фактично з його життя зник, самоусунувся від реалізації батьківських прав та виконання батьківських обов`язків щодо нього, дитина не знає його як батька, проживає в люблячій сім`ї позивача та її чоловіка [PERSON] , який добре ставиться до дитина та якого [PERSON] називає татом. Відповідач [PERSON] , будучи обізнаним про перебування в провадженні суду справи за позовом до нього про позбавлення батьківських прав, до суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Представник третьої особи - служби у справах дітей Криворізької РДА Дніпропетровської області в судовому засіданні пояснила, що обставини викладені у позовній заяві свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина та наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] . Пояснила, що мала спілкування з малолітнім [PERSON] , в ході якого знайшли підтвердження обставини про які вказувала позивач, зокрема те, що [PERSON] не знає відповідача як батька, виховується в сім`ї позивача та її нинішнього чоловіка, якого й називає своїм батьком. Вважала, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини, оскільки батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, його життям не цікавиться та участі в ньому не приймає. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Органом опіки суду надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів неповнолітніх дітей, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого 29.10.2013 виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 8). 08.11.2022 позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , під час реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 57). Батьки малолітнього [PERSON] в період з 01.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017, що набрало законної сили 11.05.2017, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 10-11). Після розірвання шлюбу, малолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджено актом з місця проживання та довідкою Новопільської сільської ради (а.с. 4, 17) та нині відвідує Криворізьку ЗОШ І-ІІІ ступенів № 125 (а.с. 5). Відповідач проживає окремо від сина (а.с. 4, 21). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2015 у справі № 177/1566/15 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 17.06.2015 року до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання вказаного рішення суду судом видано виконавчий лист (а.с.16), однак відповідач рішення суду не виконує, аліменти на утримання сина не сплачує, що підтверджується довідкою державного виконавця про розмір заборгованості станом на квітень 2021 та копією ухвали про розшук відповідача як боржника зі сплати аліментів (а.с. 12-16). Як вказувала позивач, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , не цікавиться його життям та здоров`ям, не проявляє батьківської уваги та піклування, не виявляє навіть бажання бачитися з сином, налагодити контакт з дитиною, спілкуватися з ним. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не проявляє бажання реалізації батьківських прав щодо сина. Дитина не знає відповідача як батька. Вказані обставини відповідач не заперечив, відзиву не подав. Разом з тим, вказані позивачем обставини підтверджуються актом мешканців будинку [ADDRESS] - сусідів позивача, відповідно до змісту якого [PERSON] дитину не відвідує, стосунки з сином не підтримує, не цікавиться потребами сина та не приймає участі у його вихованні (а.с.4). Відповідно до довідки з Криворізької загальноосвітньої шкоди №125 КМР ДОР [PERSON] , [INFO] навчається у вказаному навчальному закладі, його вихованням займається мати - [PERSON] , а батько дитини - [PERSON] не цікавиться життям дитини, з вчителями не спілкується, не відвідує батьківські збори та проживає окремо від родини з 2017 року (а.с.5). Орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на підставі висновку комісії з питань захисту прав дитини від 03.10.2022, надав суду висновок ОПП від 09.10.2022, в якому зазначив, що батько дитини, після розірвання шлюбу, з сім`єю не проживає, не приймає участі у житті та вихованні сина, не проявляє бажання займатися вихованням сина, не приймає участі у його матеріальному забезпеченні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не бачиться з сином, а тому ОПП вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] ( а.с.30, 69). Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] , будучи повнолітнім, дієздатним чоловіком, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання сина, прийняття участі у його житті та вихованні, самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не проявляє батьківської турботи та піклування, участі в житті сина не приймає, долею дитини не цікавить, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] . При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із чим судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved