Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що її батьки [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.05.2007 року. Вона народилася [INFO] та проживає з матір`ю. Оскільки вона навчається на третьому курсі ВСП «Фахового коледжу бізнесу та харчових технологій Запорізького Національного університету», денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року, потребує матеріальної допомоги, яку батько добровільно не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання як дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення терміну навчання. Ухвалою суду від 21.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що він заперечує проти позовної заяви в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, та просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку, оскільки він одружився вдруге, від шлюбу він ще має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , яким також надає матеріальну допомогу добровільно без рішення суду та не має можливості щомісячно сплачувати розмір аліментів, які просить стягнути позивачка. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено,що відповідач [PERSON] \~є батьком\~позивачки [PERSON] ,\~ [INFO] , \~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження [NUMBER] (а.с. 5). З витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с 10). [PERSON] , навчається на 3 курсі денного відділення ВСП Фахового коледжу бізнесу та харчових технологій Запорізького національного університету, що підтверджується довідкою № 1/01 від 30.08.2021 року, термін навчання по 30.06.2023 року (а.с. 7). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст.\~182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено п. 20\~постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] , у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денному відділенні, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка не надала суду довідки про те, що вона не отримує стипендію за місцем навчання, як не надала суду і будь-якої довідки щодо доходів, які отримує мати- [PERSON] , з якою позивачка проживає разом. Відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до 30.06.2023 року, На підставі вище викладеного, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача, підлягають частковому задоволенню, в зв`язку з тим, що відповідач на утриманні має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , враховуючи розмір його доходу та ту обставину, що позивачка не надала жодного доказу у частині матеріального становища, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/7 частини заробітку ( доходу). Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 43 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial