Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

22.04.2022р. з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у зв`язку зі зміною підсудності надійшла цивільна справа з позовом, яким представник позивача просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу у виді збитків, спричинених державі Україна - в сумі 13343,19грн., а також судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 12270грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач 20.11.2020р. здійснив самовільну порубку дерева без лісорубного квитка на території Табаківської сільської ради Болградського району за межами населеного пункту, за що його притягнуто до відповідальності за ст.65-1 КУпАП у виді штрафу, проте збитки, завдані державі, добровільно відповідачем не відшкодовані. Відповідач, що повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши доводи позову, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, 20.11.2020р. на землях Табаківської сільської ради Болградського району відповідач [PERSON] за межами населеного пункту здійснив самовільну порубку трьох дерев - лоха сріблястого - діаметром по 28см. кожне, не маючи лісорубного квітка. Цей факт зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.11.2020р. за №Г-000135 громадським інспектором з охорони довкілля Ананьєвим М.Д. (а.с.13). Постановою №000481 державного інспектора з ОНПС Мінкова І.П. від 24.11.2020р., [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП (знищення та пошкодження захисних лісових насаджень) у виді адміністративного штрафу в розмірі 765грн. (а.с.15-16). Матеріали справи не містять відомостей того, що вищевказана постанова оскаржувалася, тому є такою, що набрала законної сили. Таким чином, внаслідок незаконної порубки дерев, діями відповідача державі було завдано шкоду на загальну суму 13343,19грн., яка була розрахована на підставі «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. за №665, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.11). Представник позивача стверджує, що позивач звертався до відповідача з претензією №02/76 від 01.12.2020р. про необхідність добровільного відшкодування суми збитку, спричиненого державі, який утворився внаслідок вищезазначеного правопорушення, але, станом на грудень 2021р. шкода не відшкодована, тому, стверджує представник позивача, в нього виникла підстава для звернення до суду, однак не надав суду доказів направлення цієї претензії відповідачу та отримання ним цієї претензії. Відповідно до вимог ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, - підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Так, відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а, відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.40 ЗУ «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність яку несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Ст.41 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон) передбачено відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. А ст.ст.68,69 цього ж Закону регламентовано, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, - у порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Ст.107 Лісового кодексу України також регламентує відповідальність підприємств, установ, організацій і громадян за шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, - у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Таким чином, відповідач є особою, що неправомірними діями спричинив шкоду державній власності, а тому зобов`язаний сплатити завдану Державі шкоду, оскільки не надав суду будь-яких доказів відсутності його вини у спричинені шкоди завданої навколишньому природному середовищу. Відповідно до ч.1 та п.8ч.2ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем чинного законодавства, прямого причинного зв`язку та розміру шкоди, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих та достатніх підстав для задоволення позову. Судові витрати позивача підлягають також стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України - в розмірі сплаченого судового збору.

Outcome: approved