Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, до суду звернулася [PERSON] . При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 15 березня 2013 року, актовий запис № 26. Після його смерті [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить належна йому 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . Для позивача у справі, померлий є батьком. Ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження. На день смерті батько [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] , спільно з [PERSON] , матір`ю позивача, а для померлого співмешканкою. Так склались обставини, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] були розлучені, їх шлюб розірвано 16 квітня 1993 року, однак вони продовжували постійно проживати разом в одному будинку. В зв`язку з тим, що шлюб між батьками був розірваний, матір позивача [PERSON] , хоча постійно і проживала з спадкодавцем на час його смерті, однак не може вважатися такою, що прийняла спадщину в силу вимог ст. 1268 ЦК України, бо не є спадкоємцем для померлого. Факт постійного проживання на день смерті спадкодавця у судовому порядку встановлений не був, а нині матір позивачки [PERSON] , померла [INFO] і в день смерті втратила можливість набувати права та обов`язки. Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , до Остерської державної нотаріальної контори, однак має оформити і спадкові права батька. Таким чином, позивач у справі [PERSON] , донька померлого, є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого, однак своє право на спадкування вчасно не реалізувала. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Це пов`язано з тим, що одразу позивач вважала, що якщо батьки разом проживають, то матір і прийняла його спадкові права, бо така була розмова між нами у родині, а про те, що офіційно шлюб батьків був розірваний, позивач достовірно не знала. З цих причини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, позивач не подала вчасно заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тоді одразу після поховання, в кінці не було розмови про необхідність і право звернутися із заявою про прийняття спадщини, лише коли реєструвала спадкові права матері, нотаріус у формі усної консультації роз`яснив позивачці правові норми щодо необхідності поновити свої права, бо через те, що шлюб між батьками був розірваний, матір позивачки не мала права спадкувати після смерті батька, а для неї співмешканця. Нині, позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем на дану спадщину після смерті батька [PERSON] за законом, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Необізнаність щодо факту розірвання шлюбу між батьками упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, в строк визначений нормами ст.1270 ЦК України, саме в період шести місяців з дня відкриття спадщини, саме це стало причиною і перешкодило своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Вже звернувшись нещодавно до нотаріуса для роз`яснення порядку спадкування і спадкування прав померлої матері і подачі заяви про прийняття спадщини, аби оформити спадкові права на підставі всіх наявних документів, саме нотаріус у формі усної консультації роз`яснив порядок спадкування і в цей час, позивач дізналася, що порушені її права, нотаріус пояснив, що позивачка має звернутися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява в якій остання просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Остерська міська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника міської ради. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, спадкоємцю який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved