Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

28.09.2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя з відповідачем погіршилось, оскільки стали проявлятися різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя. Сторони втратили почуття лобові, взаєморозуміння, не ведуть спільного господарства, не проживають більше ніж шести місяців, не мають спільного бюджету. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі та задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одни Як зазначає позивач у позові, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.09.2020 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до ч. 4\~постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Однак, серед доданих позивачем документів відсутній оригінал свідоцтва про шлюб. 29.09.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, запропоновано надати оригінал свідоцтва про шлюб. 13.10.2022 представником позивача Стаценко Д. подано заяву , у якій зазначено, що позивач хоче скористатися своїм правом, передбаченим ст. 131 ЦПК України та надати оригінал свідоцтва про шлюб до початку розгляду справи по суті. Державна реєстрація шлюбу засвідчується\~cвідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджено\~постановою Кабінет Міністрів України від 10 листопада 2010 року № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану". Тобто, доказом укладення шлюбу є, зокрема, свідоцтво про шлюб. Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 13.10.2022 [PERSON] , який є представником позивача, повідомив, що позивача надасть оригінал свідоцтва про шлюб до початку розгляду справи по суті. Разом з тим, 06.12.2022 представник позивача подав заяву, у якій зазначив, що просить розглядати справу за наявними матеріалами справи . Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за\~законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини другої, шостої\~статті 95 ЦПК України\~письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано оригінал свідоцтва про шлюб. З огляду на частину шосту\~статті 95 ЦПК України\~єдиним належним доказом достовірності наданих копій могло бути лише дослідження оригіналів зазначених документів. Належним чином дослідити подані сторонами докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду. За загальними положеннями\~ЦПК України\~на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають\~\~із\~\~встановлених\~\~обставин.\~\~Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ч.1\~ст.264 ЦПК України). Позивачем не надано оригіналу свідоцтва про шлюб, тобто суд позбавлений можливості встановити факт укладення шлюбу. Позивач та представник позивача, який є кваліфікованим юристом, не скористались своїм правом та не звернулись своєчасно до суду з клопотання про витребування доказів, які могли підтвердити позовні вимоги. Практика ЄСПЛ свідчить про те, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає Отже, з урахуванням того, що одним з принципів цивільного судочинства, є змагальність сторін, проте позивачем не виконані вимоги ЦПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, про відмову у позові, так як позивач не скористався правом довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог. Жодного належного, достовірного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог позивачем суду не надано. Суд вважає, що заявляючи клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та позивача особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Посилання представника позивача, що суд не позбавлений можливості витребувати оригінал свідоцтва про шлюб , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: dismissed