Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідач з листопада 2021 року участі у вихованні та забезпеченні дітей не приймає, діти фактично знаходяться на утриманні позивача. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до дітьми повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 11-13) Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, суд враховує, що позивач не надав суду доказів матеріального становища відповідача, наявність у нього нерухомого майна та додаткових джерел доходу, позивачем не доведено, що відповідач зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн на кожну дитину. Суддя, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На думку суду, розмір аліментів у розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дітей, оскільки рівнозначний обов`язок щодо утримання дітей покладається також на позивача по справі (ст. 141 СК України). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.. Враховуючи положення п.п.1 п.1 ч.2 ст.4, п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», статей 133, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 992, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial