Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 6 жовтня 2021 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом №332, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.10.2021. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивачка вважає, що з наведених обставин подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому просить суд, шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.01.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.03.2022 після усунених позивачем недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.07.2022 сторонам надано строк для примирення терміном на три місяці. Провадження в справі зупинено до закінчення строку для примирення. Постановленою в судовому засіданні 18.10.2022 ухвалою, відновлено провадження по справі. Позивач будучи неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася та про причини неявки, не повідомила. В поданих 15.03.2022 та 20.07.2022 заявах, просила суд розглянути справу у її відсутності та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи, відповідно до положень ч. 11 та п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №9050001456873 та оголошеннями про виклик розміщене на офіційному веб сайт - судової влади, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що позивач просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 6 жовтня 2021 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом №332, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.10.2021. Відомостей про наявність у сторін дітей, матеріали справи не містять. Зі змісту позовної заяви також не вбачається, що сторони мають народжених у шлюбі дітей. Під час розгляду справи в поданих позивачкою 15.03.2022 та 20.07.2022 заявах про розгляд справи у її відстуності, таких відомостей також не вказано. Відтак судом встановлено, що спільних у шлюбі дітей, сторони не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать обставини, нетривалості періоду перебування сторін у шлюбі, який було укладно менш ніж за півроку до пред`явлення позивачкою позову про розірвання шлюбу. Наданий судом строк для примирення позитивного результату також не дав. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві, вимоги якої підтримала в поданих нею під час розгляду справи заявах. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який будучи обізнаним про наявність у провадженні суду, пред`явленого до нього позову про розірвання шлюбу, не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved