Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, який був зареєстрований в Рівненському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.10.2016 зроблено відповідний актовий запис № 1514, на підтвердження даного факту долучено свідоцтво про шлюб. Від шлюбу у нас сторін народилась малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . 03 грудня 2020 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/17115/20 шлюб позивача з [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу та станом на дату подання даної позовної заяви, донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , донька відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №45 гуманітарного напрямку в м. Рівному. Позивач зазначає, що він самостійно приймає участь в утриманні дитини, її вихованні, займається розвитком її інтересів, піклується про стан її фізичного та психологічного здоров`я. З 2021 року позивач не володіє жодною контактною інформацією щодо колишньої дружини. Відповідачка дуже рідко контактує із донькою, участі у її вихованні не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, її успіхами. У зв`язку з вищевикладеним та тією обставиною, що при розірванні шлюбу не було визначено місце проживання спільної з відповідачкою дитини, позивач звертається до суду з даним позовом щоб визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем [PERSON] , [INFO] , її батьком. Ухвалою суду від 14.06.2022 року прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження по справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу в справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. 18 серпня 2022 року відповідачка [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якій просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Ухвалою суду від 25.08.2022 поновлено строк для подачі зустрічного позову [PERSON] , зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дитини, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Також, зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради подати до Рівненського міського суду письмовий висновок щодо розв`язання спору у справі первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. У судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву від 05.12.2022, згідно якої вона позовні вимоги за первісним позовом визнає повністю, позовні вимоги за зустрічним позовом просить суд залишити без розгляду, розгляд справи провести без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити з огляду на таке. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 10.01.2017 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 62. Згідно з копією рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.12.2020 по справі №569/17115/20 шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Відповідно до копії довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні м.Рівне №17194 від 16.05.2022, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач та спільна з відповідачкою дитина - [PERSON] . Згідно з копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1921984 від 06.11.2003, позивачу належить 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки № 249 від 17.05.2022, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №45 гуманітарного напрямку в м. Рівному, дитина [PERSON] відвідує даний заклад та рахується в списковому складі цього закладу. У ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач за первісним позовом просить визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , місцем проживання батька дитини. Відповідачка визнала первісний позов, що стверджується поданою до суду заявою. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Отже, сторони спору самостійно визначили місце проживання їхньої дитини місцем проживання позивача. Судом при вирішенні справи також враховано інші обставини, передбачені ст.161 СК України, зокрема вік дитини, стан її здоров`я, тощо. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову та визначення місця проживання дитини з батьком, що не позбавляє матір права та можливості особистого спілкування з донькою, обов`язку брати участь в її утриманні та вихованні. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] , суд зазначає, що 05.12.2022 від позивачки за зустрічним позовом на адресу суду надійшла заява про залишення зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання дитини без розгляду. Суд, давши оцінку заяві позивачки за зустрічною позовною заявою про залишення позову без розгляду, встановив, що залишення зустрічного позову без розгляду не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, а відтак приймається судом. За положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про залишення позову без розгляду. Як слідує із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване ним лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто не залежить від мотивів позивача чи волі інших сторін у справі. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява позивачки за зустрічним позовом про залишення зустрічного позову без розгляду підлягає задоволенню та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дитини необхідно залишити без розгляду.

Outcome: approved