Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Окіп Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але в той же час, оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлений можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай). Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити, витрати по сплаті судового збору просив покласти на нього. В судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Окіп Путивльського району Сумської області, прийняв спадщину після її смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядився речами померлої). За життя померлою було складено заповіт, посвідчений 22.03.2002 секретарем виконавчого комітету В`язенської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 11, яким остання розпорядилася всім належним їй майном на користь [PERSON] , яка померла [INFO] та за життя спадщину не прийняла. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0051839 від 03.07.1996. Разом з тим, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 14.07.2022 № 39/02-31. В той же час, з фотокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0051839 від 03.07.1996 вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] , мешканки с. Ховзівка Путивльського району Сумської області, як члену КСП «Росія», в тому, що їй на підставі рішення Путивльської райдержадміністрації від 24.06.1996 № 265-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] була внесена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія», хоча відомості про отримання нею відповідного сертифікату і відсутні, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набули право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане позивачем, а тому визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просив не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved