Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.04.2016 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що він намагається максимально брати участь у вихованні дитини. При цьому, фактично дочка проживала з ним з початку повномасштабного вторгнення, з 24 лютого 2022 року по квітень 2022 року. Кожні вихідні дитина проводить з ним. Водночас, його колишня дружина, на корись якої він сплачує аліменти, виїхала до Швеції зі своїм чоловіком та їх спільною дитиною. Проте, щомісяця з нього вираховувалися аліменти на користь колишньої дружини. Зазначає, що він звернувся у службу у справах дітей Луцької міської ради із заявою про проведення перевірки цільового використання коштів і за результатами перевірки встановлено, що їхня неповнолітня дочка фактично проживає з бабусею, колишня дружина перебуває за кордоном і, з її слів, передає на утримання дочки 200 євро щомісячно. Також вказує, що регулярно надає допомогу дочці і поза сумою яка стягується з нього. Тому вважає, що аліменти у розмірі ј частини його доходів є необґрунтовано високі. А кошти фактично стягуються на рахунок колишньої дружини, яка перебуває за кордоном. Крім того, вказує, що 07.11.2020 року він одружився і відповідно змінився його сімейний стан, оскільки дружина перебуває на його утриманні. У зв`язку з чим, просить зменшити розмір стягуваних аліментів з нього на утримання дитини [PERSON] до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Крім того, подала письмові пояснення, у яких вказує, що позов є безпідставним та надуманим. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 26.04.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. ). Ухвалюючи судове рішення від 26.04.2016 року, суд виходив із основоположних норм чинного законодавства, які регулюють правовідносини в спорах про стягнення аліментів, засад розумності та справедливості. Статтею 51\~Конституції України та статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища чи зміна сімейного стану батька, а також інші обставини можуть бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Аналізуючи норму ст.192\~СК України можна дійти до висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для збільшення або зменшення розміру аліментів. Зміна сімейного стану є самостійною та незалежною від зміни матеріального стану підставою для розміру аліментів. Зміна ж сімейного стану позивача [PERSON] , а саме одруження, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. При цьому, позивачем не було надано письмових доказів, які б підтверджували погіршення його майнового стану чи інші обставини, які не дозволяють йому сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed