Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. В даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини фактично припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. Також просить стягнути судові витрати в сумі 992,40 гривень. В судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки - адвокат Солошенко Л.Є. направила заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні також не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений в установленому законом порядку, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 03 жовтня 2015 року між сторонами було укладено шлюб , зареєстрований у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1149 (а.с. 4). Від шлюбних відносин сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ч.1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою. З урахуванням п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98 р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Також, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобов`язаний утримувати свою малолітню доньку до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти на її утримання. Оскільки дитина проживає з позивачкою, відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, суд з врахуванням обставин, викладених в ст. 182, 183 СК України, визначає розмір аліментів на дитину у вигляді 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 992 грн. 40 коп. та на користь позивача 992,40 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial