Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20.03.2000 року, зареєстрованого в реєстрі №2430, він, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Його право власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване Коростенським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6086 від 29 березня 2000 року. \~ \~ \~ \~Він мав намір отримати кадастровий номер на земельну ділянку навколо будинку [ADDRESS] , з метою продажу будинку, і в процесі оформлення документів ним було з`ясовано, що відповідно до записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна накладено арешт та заборона на відчуження зазначеного будинку [ADDRESS] , який нібито належав на праві власності [PERSON] (копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №312988994 від 21.10.2022 року). Підставою внесення вказаних відомостей до Реєстру про арешт та заборону на відчуження майна стало повідомлення №5-7 від 05.04.1960 року ДОК м.Коростень за власником [PERSON] , однак об`єктом обтяження був житловий будинок [ADDRESS] , власником якого наразі є він. З`ясовуючи причини накладення арешту та заборони на відчуження на вищевказаний будинок, ним було встановлено наступне. Відповідно до інформаційної довідки Коростенського підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №111 від 03.11.2022 року, згідно матеріалів інвентаризаційної справи Комунального підприємства «Коростенське МБТІ», відповідно до архівних даних, будинок [ADDRESS] належить громадянину [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20.03.2000 року, реєстр №2430. До моменту купівлі-продажу вказаний житловий будинок належав [PERSON] (на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину), [PERSON] та [PERSON] (на підставі свідоцтва про право на спадщину). Власником будинку [ADDRESS] [PERSON] ніколи не являвся. Громадянин [PERSON] був власником будинку [ADDRESS] (договір забудови посвідчено ДНК від 15.10.1959 року, р.№5839), який було продано [PERSON] . Раніше будинок [ADDRESS] рахувався, як будинок [ADDRESS] (інформаційна довідка Коростенського МБТІ №111 від 03.11.2022 року). В якості додатку до інформаційної довідки Коростенського МБТІ було надано копію рішення виконкому Коростенської міської ради трудящих №474 від 22.09.1959 року, відповідно до записів якої [PERSON] було надано земельну ділянку по [ADDRESS] під індивідуальне житлове будівництво, договорів, актів, записи в яких підтверджують зазначене в Інформаційній довідці Коростенського МБТІ №111 від 03.11.2022 року. Таким чином, арешт та заборона на відчуження будинку [ADDRESS] було накладено та зареєстровано помилково. Наявність вказаного арешту та заборони на відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, створює перешкоди в реалізації його прав власника. Він звернувся до Першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області з приводу зняття арешту та заборони на відчуження будинку. Листом №339/01-16 від 28.10.2022 року Першою коростенською державною нотаріальною конторою Житомирської області на його заяву стосовно зняття арешту і заборони було надано роз`яснення щодо ведення електронної бази даних заборон та арештів «Феміда» і перенесення даних із старих баз в нові та наголошено на необхідності звернення до суду. \~ \~ \~ \~Просить зняти арешт та заборону на відчуження будинку [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності [PERSON] . 11.11.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 22.11.2022 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено,\~що\~ [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки серії АВІ №379183, посвідченого 20.03.2000 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежою Л.Г., який зареєстровано в реєстрі за №2430 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно Реєстраційного посвідчення слідує, що право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване Коростенським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6086 від 29 березня 2000 року. З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень слідує про наявність запису про обтяження за № 3068884, внесеного 06.04.2006 року Коростенською районною державною нотаріальною конторою; підставою виникнення обтяження стало повідомлення 5-7, 05.04.1960, ДОК м.Коростень, об`єкт обтяження: невизначено, не вказ., состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] . Згідно зі ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок). Відповідно до п. 5.1 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателям права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателям предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Зняття заборони є завершальною стадією вчинення нотаріальної дії, передбаченої ст. 73 Закону України «Про нотаріат», та здійснюється виключно нотаріусом. Наразі ДОК ліквідовано, правонаступник відсутній. Докази про наявність підстав для продовження обтяження на зазначене в позові майно в справі відсутні. Обтяження-заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З інформаційної довідки КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради за №111 від 03.11.2022 року слідує, що згідно архівних даних КП "Коростенське МБТІ" будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20.03.2000 року, реєстр 2430. До моменту купівлі-продажу вказаний житловий будинок належав [PERSON] (на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину), [PERSON] та [PERSON] (на підставі свідоцтва про право на спадщину). Власником будинку [ADDRESS] [PERSON] ніколи не являвся. Одночасно повідомлено, що [PERSON] був власником будинку [ADDRESS] (договір забудови посвідчено ДНК від 15.10.1959 року, р.№5839), який було продано [PERSON] . Також зазначено про те, що раніше будинок [ADDRESS] рахувався, як будинок [ADDRESS] (згідно договору забудови) та як №3-г (згідно договору введення в експлуатацію (інформаційна довідка Коростенського МБТІ №111 від 03.11.2022 року). Згідно рішення виконкому Коростенської міської ради трудящих №474 від 22.09.1959 року «Про відвід земельної ділянки під індивідуальне житлобудівництво» слідує, що [PERSON] було надано земельну ділянку площею 500 кв. метрів по [ADDRESS] під індивідуальне житлове будівництво. Позивач набув право власності на житлового будинку та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] 20.03.2000 року. Наведене вказує на те, що [PERSON] не має жодного відношення до нерухомого майна, власником якого є позивач. Наявність заборони перешкоджає позивачу реалізувати права власника щодо розпорядження майном, що з урахуванням наведеного є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved