Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Кустрьо М.М. звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу та розміру стягуваних аліментів та стягнення аліментів на утримання чотирьох дітей. Посилається на те, що відповідач є батьком їх спільних чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] 23.04.2010 [INFO] , [PERSON] 20.12.2012 [INFO] , [PERSON] 02.10.2015 [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними записами у свідоцтвах про їх народження, виданих виконкомом Лазівської сільської ради Тячівського району. З початку жовтня 2019 року відповідач [PERSON] разом з ними не проживає, переважно перебуває за межами України, де має можливість працювати і заробляти та сплачувати аліменти у розмірі Ѕ всіх видів доходів (заробітку), який вираховується по середньомісячній заробітній платі по Тячівському району. Позивачка зазначає, що раніше вона зверталася до суду про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох малолітніх дітей, оскільки четверта дитина тимчасово проживала з відповідачем. Рішенням Тячівського районного суду, ухваленим 31 березня 2020 року в справі № 307/508/20 присуджено до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] 23.04.2010 [INFO] , [PERSON] 20.12.2012 [INFO] та [PERSON] 02.10.2015 [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.02.2020 року і до їхнього повноліття. Позивачка вказує, що з часу ухвалення рішення в неї народилася ще одна дитина та четверта їх спільна з відповідачем дитина на даний час проживає разом з нею, що потребує додаткових витрат з її бюджету. Відповідач рівною мірою як і вона, має перед їх дітьми обов`язок по їх утриманню та вихованню і має таку можливість, бо є молодий за віком, працездатний, має навички різних будівельних професій, працює за кордоном, інших утриманців не має, у добровільному порядку цього обов`язку не виконує. Посилаючись на положення ст.ст. 141, 181, 182, 183, 191, 192, 194 СК України, обмежуючись визначеним ч.5 ст. 183 СК України, максимальним розміром аліментів, який становить 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку просить збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] 23.04.2010 [INFO] , [PERSON] 20.12.2012 [INFO] та [PERSON] 02.10.2015 [INFO] в розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину на 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з часу подання заяви до суду і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Також просить присудити примусове стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2\~частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 5.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 21.12.2022 року представник позивача, адвокат Кустрьо М.М. подав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що оскільки раніше аліменти з відповідача на утримання доньки [PERSON] 20.01.2009 [INFO] не стягувалися, а будуть стягуватися вперше, тому просить суд у рішенні зазначити, що на утримання дитини [PERSON] стягувати аліменти починаючи з дня подання позовної заяви до суду і в цій частині допустити негайне виконання рішення суду про присудження аліментів за один місяць. В решті позовних вимог позову, виконувати рішення починаючи з часу набрання рішенням законної сили. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив задовольнити. Додатково зазначив, що змінивши спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на Ѕ частки з усіх видів доходів відповідача, позивачка фактично отримає значно більший розмір аліментів, які будуть обраховані виконавцем судового рішення відповідно до ст.ст. 70, 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виходячи з середньостатистичної заробітної плати. При цьому пояснив, що підтвердження того, що відповідач має постійне місце роботи не має та зміна способу стягнення аліментів позбавить позивачку тягаря щодо періодичного звернення до суду з позовом про збільшення розміру стягнення аліментів. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №9050001479512, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що надані позивачем до позовної заяви, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ст. ст. 13, 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають чотирьох спільних дітей: [PERSON] 23.04.2010 [INFO] , [PERSON] 20.12.2012 [INFO] , [PERSON] \~02.10.2015\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] . Батьками дітей, згідно свідоцтв про народження виданих виконкомом Лазівської сільської ради серії [NUMBER] від 29.04.2010, серії [NUMBER] від 3.01.2013 року, серії [NUMBER] від 9.10.2015 року та серії [NUMBER] від 18.02.2009 року, значаться відповідач та позивач (а.с.10-13). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2020 року (справа № 307/508/20 провадження №2/307/704/20), яке 30.04.2020 р. набрало законної сили, стягнуто з\~ [PERSON] , [INFO] мешканця [ADDRESS] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] на користь\~ [PERSON] 13.06.1990 [INFO] , мешканки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 20.12.2012 [INFO] та доньки [PERSON] 02.10.2015 [INFO] у розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.02.2020 року і до їхнього повноліття. (а.с 14). Розглядаючи спір в частині збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення, суд виходив з наступних мотивів та норм права. З досліджено в судовому засіданні позову та пояснень представника позивача, встановлено, що позивач просить збільшити розмір стягнення аліментів з твердої грошової суми на Ѕ частини з усіх видів заробітку на утримання трьох неповнолітніх дітей. При цьому мотивами такої зміни способу стягнення аліментів, є розмір середньої заробітної плати. З вказаної суми на думку представника позивача підлягають обрахунку аліменти в розмірі Ѕ частки, які повинні становити в будь-якому випадку більше за розмір стягуваних аліментів згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2020. При цьому, як вбачається зі змісту позову, пред`являючи вимогу про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, позовну вимогу про збільшення розміру стягуваних аліментів він обмежує визначеним ч.5 ст. 183 СК України максимальним розміром аліментів, а саме десятьма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» для дитину віком від 6 до 18 років: з 1 липня становить (10 х 2744= 27440 грн. ). Саме в цих межах заявлених вимог, суд відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, розглядає даний спір в частині позовних вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Судом також встановлено, що на час розгляду справи представник позивача, стверджуючи про наявність у відповідача постійного місця роботи та сталого заробітку, жодних підтверджуючих ці обставини доказів не надав. При цьому в матеріалах справи такі також відсутні. Судом також встановлено, що на час пред`явлення позову дочка сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою. Окрім цього з часу ухвалення Тячівським районним судом рішення від 13.03.2020 р. про стягнення аліментів, у позивачки народилася дочка [PERSON] 13.04.2021, яка також проживає разом з нею та знаходиться на її вихованні. Вказані обставини підтверджено довідкою про склад сім`ї [PERSON] виданої 13.09.2022 виконкомом Тячівської міської ради (а.с.9). Інших обставин визначених ст. 192 СК України, якою регламентовано підстави для зміни розміру аліментів та які не враховувалися судом при ухваленні 31.03.2020 року рішення щодо стягнення з відповідач аліментів, зокрема щодо зміни матеріального або сімейного стану відповідача, позивач у позові не наводить. З наведеного вбачається, що позивач пред`являючи позов просить збільшити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Відповідно до правової позиція викладеної Верховним Судом у постанові від 13.02.2019 року у справі №152/100/18, розглядаючи зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, визначених рішенням, слід перевіряти наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України. Перевіряючи наявність вказаних обставин, встановлено, що позивачка має на утриманні та вихованні п`ятьох неповнолітніх дітей, що стверджується довідкою виданою виконкомом Тячівської міської ради від 13.09.2022 р. за №02-34.2/432. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. На момент ухвалення рішення суду від 31.03.2020 року про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» було установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Суд вважає, що з часу ухвалення судом вказаного рішення сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України, а тому доводи позивачки частково обґрунтовані, та наявні підстави для частково задоволення позову. При визначенні розміру аліментів на утримання спільних дітей сторні, суд враховує майновий стан позивачки, яка веде догляд за п`ятьма малолітніми дітьми, вік малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, відсутність відомостей про наявність у нього постійного місця роботи та наявність у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Разом із тим, судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2020 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, та у позивачки [INFO] народилася ще одна дитини [PERSON] , яка знаходиться на її утриманні та вихованні, що вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення. Згідно з\~роз`ясненнями Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~викладеними у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Зважаючи на рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2020 року в справі № 307/508/20 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] 23.04.2010 [INFO] , [PERSON] 20.12.2012 [INFO] та [PERSON] 02.10.2015 [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність у відповідача постійної роботи та сталого заробітку, а також значне покращення його матеріального становища, а відтак позов в частині зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми на Ѕ частини з усіх видів заробітку, але неменше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, не підлягає до задоволення. При цьому, суд зазначає, що одержувач аліментів не позбавлений права в подальшому, відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, ставити питання про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду. Розглядаючи спір в частині стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх спільної дочки [PERSON] 20.01.2009 [INFO] , у розмірі Ѕ всіх видів доходів (заробітку), суд констатує, що на відміну від вирішення спору щодо зміни способу стягнення аліментів, які початково були визначені рішенням суду, де саме на одержувачу аліментів, який бажає змінити спосіб стягнення останніх на утримання дитини, лежить тягар доведення наявності підстав для такої зміни, при цьому під час вирішення спору щодо стягнення аліментів на утримання дитини вперше, позивачу відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України належить право вибору способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від доходу відповідача. Як встановлено судом на час пред`явлення позову та розгляду справи, малолітня дочка сторін [PERSON] 20.01.2009 [INFO] проживає разом з позивачко, що підтверджено відповідною довідкою виданою 13.09.2022 Тячівською міською радою. Таким чином позивачці належить право вимоги за пред`явленим до відповідача в цій частині позовних вимог позовом, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON] . Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з малолітньою дочкою. Належну матеріальну допомогу на її утримання не надає, однак, виходячи з того, що він у свідоцтві про народження [PERSON] зазначений батьком, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини на користь позивачки, з якою вона проживає. Вирішуючи спір та визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. У відповідності із ч. 1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд враховує майновий стан позивачки, з якою проживають малолітні, та яких вона утримує самостійно, ніде не працює, інших утриманців не має, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, відомості про місце роботи якої та наявність у неї у власності неруховомого та рухомого майна, під час розгляду справи не здобуто та її працездатний вік. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дочки:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі 1/4\~частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 1984,8 гривень. З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст. ст. 180-184, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд,

Outcome: partial