Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

24 вересня 2021 позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , визначивши третіми особами приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна М.С. та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, із вимогами про визнання договору довічного утримання недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності та зняття з реєстраційного обліку (а. с. 2-4, 17-19). В обґрунтування позовної заяви зазначено, що їй, як власниці, належала двохкімнатна квартира [ADDRESS] . 29 листопада 2019 року між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С. за реєстровим № 888, за умовами якого, вона передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В свою чергу відповідач зобов`язався надавати їй довічне забезпечення, що складається з наступного: грошового забезпечення в розмірі 1000 гривень щомісячно; забезпечення житлом шляхом збереження права довічного безкоштовного проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення придатним для насіння одягом і взуттям при необхідності; забезпеченням ліками та належним медичним обслуговуванням; забезпечення продуктами харчування, готування їжі; прання речей кожного тижня не менш одного разу на тиждень; забезпечити безперешкодне відвідування родичами та іншими уповноваженими особами у будь-який час; своєчасно сплачувати комунальні послуги за газопостачання, користування енергією та комунальними послугами по утриманню вищезазначеної квартири; здійснювати за власні кошти поточний ремонт відчужуваної квартири; у разі смерті відчужувача, набувач бере на себе усі витрати на поховання. Після укладання договору довічного утримання відповідач 06 лютого 2020 року зареєструвався в цій квартирі, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР № 4173 від 12 березня 2020 року. Однак, де фактично мешкає відповідач позивачці невідомо, оскільки з дня укладання вказаного договору довічного утримання, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, при цьому, ніколи в квартирі не мешкав і не використовував її для свого проживання, ніяких своїх речей до квартири не приносив. Зазначає, що вона є літньою людиною, має погане самопочуття, часто хворіє, потребує догляду та піклування, позбавлена можливості належним чином здійснити самообслуговування, приготувати їжу, її пенсії ледве вистачає на покриття власних життєвих потреб, придбання необхідних ліків та сплату комунальних послуг. У зв`язку з чим вимушена звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано термін на усунення недоліків (а. с. 15-16). 05 жовтня 2021 року позивачкою до суду подано позовну заяву у новій редакції, однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 27 вересня 2021 року, в повному обсязі не усунуто. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано термін на усунення недоліків (а. с. 24). 22 жовтня 2021 року позивачкою до суду подано уточнену позовну заяву, однак недоліки, зазначені в ухвалі суду від 11 жовтня 2021 року, в повному обсязі не усунуто (а. с. 28-29 та на звороті). Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано термін на усунення недоліків (а. с. 31). 12 листопада 2021 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 08 листопада 2021 року, позивачкою усунуто (а. с. 33-34 та на звороті). Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11 годину 26 січня 2022 року (а. с. 40), копія якої надіслана учасникам справи 21 грудня 2021 року за вихідним № 1368/22-вих/2/204/529/22 (а. с. 41). 11 лютого 2022 року відповідачем до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська подано письмові заперечення на позовну заяву (а. с. 58-61), в яких він позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладання, а не в результаті його невиконання чи неналежного виконання зобов`язань. Крім того, вважає, що позов підписано невідомою особою, оскільки справжній підпис [PERSON] не співпадає з підписом, що у позовній заяві. Тому вважає, що позов повинен бути залишений без розгляду. Також зазначає, що при укладенні договору довічного утримання, сторонами було дотримано всіх його істотних вимог, в тому числі і щодо його нотаріального посвідчення. Стверджує, що з моменту укладання договору у позивачки не було жодних претензій до нього щодо невиконання або неналежного виконання ним своїх обов`язків. Вказує, що за його кошти позивачці було здійснено оперативне втручання по видаленню кишківника, вартістю 7000 гривень, куплена пральна машинка, вартістю 5400 гривень, а у 2020 році здійснено ремонт криши (заміна руберойду) вартістю 3200 гривень. Крім того, зазначає, що він здійснював допомогу позивачці по похованню її чоловіка. Вказує на те, що жодним нормативно-правовим актом та самим договором довічного утримання не передбачено обов`язковість проживання разом з позивачкою, і тим паче, це не може бути причиною визнання його недійсним та підставою для його розірвання, скасування реєстрації. Визнання права власності та зняття з реєстраційного обліку відповідача. Стверджує, що він виконував умови договору добросовісно та в повному обсязі, а також здійснював інші обов`язки непередбачені умовами договору. Те, що відповідачка зверталася до сусідів за допомогою в купівлі чогось в магазині, не є підставою для розірвання договору, оскільки аби вона звернулася з вказаними проханнями до нього, він би їх неодмінно виконав. Зазначив, що сусіди є зацікавленими особами в розірванні договору, оскільки пропонували позичав ці кошти, щоб вона розірвала договір та переоформила квартиру на них. Вважає, що позивачку, яка є його рідною тіткою, введено сусідами в оману, з метою заволодіння майном, від чого йому дуже гірко. Тому прохає суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. 29 квітня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь позивачки на відзив (а. с. 75-76), в якій вона зазначає, що операцію на кишківнику їй було проведено за її власні грошові кошти, а пральну машинку придбано нею задовго до укладання договору довічного утримання і зовсім за іншу суму. Також зазначає, що ремонт покрівлі було здійснено ОСББ «Казка» за 2500 гривень, внесених нею в рахунок оплати внесків об`єднання на управління будинку по її особовому рахунку. 18 травня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли письмові пояснення представника департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Григоренка А.В. (а. с. 87-88), в яких вона зазначає про те, що порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Вважає, що вимога про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири є передчасною, оскільки це питання має вирішуватися судом, після винесення рішення яким буде скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вищевказану квартиру. Тому прохає суд у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви та відповіді на відзив. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Трайдук С.О., позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував. Пояснення надав аналогічні тексту письмових пояснень. Третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін М.С. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а. с. 143-144). Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а. с. 142). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 листопада 2019 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір довічного утримання (а. с. 7), який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Царейкіним М.С. НОВ 046096 за № 888. За вказаним договором позивачка передала у власність відповідача належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , натомість відповідач взяв на себе обов`язок по надання позивачці довічного забезпечення, яке складається з наступного: грошового забезпечення в розмірі 1000 гривень щомісячно; забезпечення житлом шляхом збереження права довічного безкоштовного проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення придатним для насіння одягом і взуттям при необхідності; забезпеченням ліками та належним медичним обслуговуванням; забезпечення продуктами харчування, готування їжі; прання речей кожного тижня не менш одного разу на тиждень; забезпечити безперешкодне відвідування родичами та іншими уповноваженими особами у будь-який час; своєчасно сплачувати комунальні послуги за газопостачання, користування енергією та комунальними послугами по утриманню вищезазначеної квартири; здійснювати за власні кошти поточний ремонт відчужуваної квартири; у разі смерті відчужувача, набувач бере на себе усі витрати на поховання. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 8-9), 29 листопада 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Царейкіним М.С. внесено запис про право власності/довічної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та, запис про обтяження № 34388404 на підставі договору довічного утримання НОВ 046096 № 888 від 29 листопада 2019 року. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4173 від 12 березня 2020 року, відповідач зареєстрований за адресою спірної квартири, як уповноважений власник з 06 лютого 2020 року (а. с. 10). Відповідно до акту ОСББ «Казка» від 22 вересня 2021 року, відповідач у [ADDRESS] не проживав і не проживає, його предметів для вжитку та проживання в цій квартирі немає і не було. Одягу та білизни також немає (а. с. 13). З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22 червня 2021 року (а. с. 20 та на звороті) вбачається, що позивачка потребує постійного амбулаторного лікування й постійної сторонньої допомоги. Допитана у судовому засіданні 30 серпня 2022 року свідок [PERSON] пояснила, що вона сестра сусідки з першого поверху під`їзду, де живе позивачка. Сама вона там не мешкає, але часто приїжджала до сестри, яка допомагала позивачці. Так, вона з нею і познайомилася. Знає її дуже дано, близько 25-30 років, тому вона знала сім`ю позивачки. Оскільки вона медичний працівник, то часто робила позивачці уколи, доглядала за нею в реанімації після операцій, яких у тієї з 2019 року було вже 3. Гроші на ліки та продукти давала їй позивачка, відповідача вона біля неї, ані в реанімації, ані після, не бачила. Зі слів позивачки знає, що остання дуже сильно ображена на племінника, бо він їй не допомагає, а на її пропозицію найняти для неї доглядальницю, сказав, що це дуже дорого, а сам займатися він цим не може, бо працює. вказала на те, що позивачці весь час допомагає її сестра, яка купує їй ліки, продукти харчування, викликає швидку, тощо. При цьому, гроші на всі ці витрати їй дає позивачка. Допитаний у судовому засіданні 25 жовтня 2022 року свідок [PERSON] пояснив, що знає позивачку через дружину ( [PERSON] ), яка працює медичною сестрою та періодично робить уколи позивачці, їй допомагає. Сам він буває у позивачки стабільно раз на місяць, може більше, коли остання йому дзвонить щоб він прийшов, тоді він і іде, бо живуть вони поряд по [ADDRESS] , це 10 хвилин пішки до будинку позивачки. Вказав, що за необхідності возить позивачку до лікарні. Знає, що остання оформила договір довічного утримання на свого племінника, щоб той їй допомагав, піклувався про неї, а вона йому лишить квартиру. Однак племінника він ніколи його не бачив, жодних його речей в квартирі позивачки немає. Взагалі, скаржитися на відповідача, що він не платить комунальні послуги та не допомагає позивачці, остання почала приблизно роки два тому. Допитана у судовому засіданні 25 жовтня 2022 року [PERSON] пояснила, що вона з позивачкою є сусідками з 1971 року, тому добре її знає. Позивачка їй говорила про те. що оформила договір довічного утримання зі своїм племінником, однак той зовсім нічого не робить з тих обов`язків, які взяв на себе. Сама вона обов`язково ходить до позивачки через день, то уколи зробити, то ліки купити, переставити щось і т.д. Зазначила, що все необхідне позивачці вона купувала за свої гроші, а та їй потім їх повертала. Відповідача у позивачки бачила лише один раз. Допитана у судовому засіданні 25 жовтня 2022 року свідок [PERSON] пояснила, що вона працює поштаркою, приносить позивачці пенсію, а та дає їй гроші на оплату комунальних послуг та за необхідності, щось купити. Вказала, що відповідача у позивачки жодного разу не бачила, тільки сусідів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачку знає з 1971 року, постійно їй допомагає, купує продукти, ліки, оплачує за комунальні послуги. Гроші їй на це дає позивачка, але чиї вони, вона не знає. Зазначила, що відповідача вона бачила лише декілька разів. Позивачка скаржилася на відповідача, що той приходить дуже рідко, їй не допомагає, про неї нікому піклуватися. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Набувач може бути зобов`язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання (догляду), що визначено у частині 1 статті 750 ЦК України. У статті 748 ЦК України закріплено, що набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст. 754 ЦК України визначено, що набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 ЦК України). Як вже було зазначено вище, укладеним між сторонами договором довічного утримання на відповідача було покладено наступні обов`язки: грошового забезпечення в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно; забезпечення житлом шляхом збереження права довічного безкоштовного проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення придатним для носіння одягом і взуттям при необхідності; забезпечення ліками та належним медичним обслуговуванням; забезпечення продуктами харчування, готування їжі; прання речей кожного тижня (не менше одного разу на тиждень); забезпечити безперешкодне відвідування родичами та іншими уповноваженими особами у будь-який час; своєчасно оплачувати послуги за газопостачання, користування енергією та інші комунальні послуги по утриманню вищезазначеної квартири; здійснювати за власні кошти поточний ремонт відчужуваної квартири; у разі смерті відчужувача, набувач бере на себе усі витрати на поховання. Договір довічного утримання (догляду) має триваючий характер, а тому вимагає систематичного і постійного виконання набувачем своїх обов`язків щодо відчужувача до моменту припинення договору. Однак, звертаючись у вересня 2021 року до суду з даним позовом, позивачка наполягала на тому, що відповідач не виконує взяті на себе обов`язки за укладеним між ними Договором довічного утримання від 29 листопада 2019 року року (крім обов`язку щодо забезпечення житлом шляхом збереження права довічного безкоштовного проживання у відчужуваній квартирі), не надає їй будь-якої допомоги, не цікавився станом її здоров`я, побутовими умовами її проживання, не готує та не купує продукти харчування, не здійснює прибирання та поточний ремонт квартири, та взагалі з моменту укладення спірного договору відвідав її лише два-три рази. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. У Договорі довічного утримання від 29 листопада 2019 року, посвідченого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 888, позивачкою та відповідачем також було обумовлено, що цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку. Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З показань допитаних під час розгляду справи в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судом встановлено, що саме вказані особи періодично допомагають позивачці по господарству, допомагають позивачці купувати ліки та продукти харчування, а також допомагають з пранням та приготуванням їжі. Свідки повідомили суду також про те, що більшість з них відповідача жодного разу не бачили, інші - лише раз чи кілька. Речей відповідача в квартирі позивачки не має. Такі показання свідків в їх сукупності, на переконання суду, свідчать про те, що відповідач не виконує передбачених договором обов`язків щодо забезпечення позивачки ліками та продуктами харчування, а також допомоги у приготуванні їжі та пранні речей. Крім того, свідки вказали на те, що оплату комунальних послуг здійснюють вони за власні кошти позивачки, що достеменно свідчить про те, що відповідач не виконує передбачений договором довічного утримання обов`язок щодо своєчасної оплати послуг газопостачання, користування енергією та інших комунальних послуг по утриманню квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка наполягала також і на тому, що відповідач не виконує також і свого обов`язку щодо її грошового забезпечення у розмірі 1000 гривень щомісячно. При цьому, суд зазначає, що стороною відповідача не надано суду жодних доказів для спростування таких тверджень позивачки. Стороною відповідача взагалі не надано суду жодних доказів щодо належного виконання відповідачем обов`язків за Договором довічного утримання від 29 листопада 2019 року. При цьому, відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Крім того, суд доходить висновку, що сам по собі факт звернення позивача з позовом про розірвання договору довічного утримання, також свідчить неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором. Враховуючи все вищенаведене суд дійшов переконливого висновку, що відповідач дійсно не виконує обов`язки, покладені на нього Договором довічного утримання від 29 листопада 2019 року, посвідченим Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованим в реєстрі за № 888. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачкою в повній мірі підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами факт невиконання відповідачем умов договору, а відповідачем належними доказами встановлений судом факт не спростовано, суд вважає, що наявні законні підстави для розірвання договору довічного утримання за рішенням суду. У зв`язку з викладеним суд доходить висновку про необхідність розірвання договору довічного утримання від 29 листопада 2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрований в реєстрі за № 888, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 756 ЦПК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Згідно з вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. За таких обставин, оскільки з моменту укладення договору довічного утримання відповідач набув право власності на квартиру [ADDRESS] та на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру зареєстровано за відповідачем (номер запису про право власності - 34387406), враховуючи, що договір довічного утримання від 29 листопада 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрований в реєстрі за № 888, розірвано за рішенням суду,

Outcome: partial