Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 27.06.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27.06.2019-100006744, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 10 200 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 10.07.2019 року та платою за користування кредитом у розмірі 2 856 грн. 16.07.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.07.2019-010000534 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою [PERSON] про перекредитування/зарахування від 16.07.2019 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором №16.07.2019-010000534 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором № 27.06.2019-100006744 від 27.06.2019 року. Також, 13.08.2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13.08.2019-010000585 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 13.08.2019 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором №13.08.2019-010000585 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором №16.07.2019-010000534 від 16.07.2019 року. У результаті порушення умов кредитного договору відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 18 156 грн. Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.06.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27.06.2019-100006744, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 10 200 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 10.07.2019 та платою за користування кредитом у розмірі 2 856 грн. 16.07.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.07.2019-010000534 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою [PERSON] про перекредитування/зарахування від 16.07.2019 та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором №16.07.2019-010000534 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором № 27.06.2019-100006744 від 27.06.2019. Також, 13.08.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №13.08.2019-010000585 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 13.08.2019 та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором №13.08.2019-010000585 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 200 грн. за кредитним договором №16.07.2019-010000534 від 16.07.2019. Згідно п. 4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування за рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 27.08.2019; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до п. 5.4. договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що зокрема підтверджується квитанцією № 152962540 від 27.06.2019. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов договору кредиту, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Заборгованість [PERSON] за прострочення повернення кредиту становить 18 156 грн., що знайшло своє відображення в розрахунку заборгованості та штрафу за кредитним договором, який долучений позивачем до матеріалів справи. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 18 156 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн.

Outcome: approved