Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач 16 червня 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ЛКП «Львівавтодор» майнову шкоду в розмірі 21\~070,34 грн. та судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23.03.2021 о 16.30 год. [PERSON] на перехресті вул. Виговського-Патона у м. Львові, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] , під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля та здійснив наїзд на перешкоду світлофорний об`єкт, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та світлофорний об`єкт отримали технічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Крім того, [PERSON] 23.03.2021 року о 16.30год. на перехресті вул. Виговського- вул.Патона у м. Львові, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці події, чим порушив вимоги п. 2.10.а Правил дорожнього\~руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22.04.2021 відповідача визнано винним у скоєнні ДТП та пошкодженні світлофорного об`єкту та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Внаслідок вчинення ДТП і завданої відповідачем шкоди майну ЛКП «Львівавтодор», позивач поніс витрати на відновлення роботи світлофорного об`єкту, розмір яких становить 21070, 34 грн., в тому числі ПДВ 3511, 72 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~законодавства. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.\~\~ Згідно з вимогами ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8\~ст.279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 23.03.2021 о 16.30 год. [PERSON] на перехресті вул.Виговського-Патона у м. Львові, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] , під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем та здійснив наїзд на перешкоду світлофорний об`єкт, чим порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та світлофорний об`єкт отримали технічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Окрім того, [PERSON] 23.03.2021 року о 16.30 год. на перехресті вул.Виговського- вул. Патона у м. Львові, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці події, чим порушив вимоги п. 2.10. а Правил дорожнього\~руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП Наведене стверджується постановою Залізничного районного суду м.Львова від 22.04.2021, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі"\~роз`яснено, що відповідно до частини четвертої\~статті 61 ЦПК\~при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями\~статті 212 ЦПК. Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до ухвали Львівської міської ради №1400 від 05.04.2012 «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова світлофорних об`єктів» та згідно із додатком до неї затверджено перелік світлофорних об`єктів, і зокрема світлофорний об`єкт на перехресті вул.Виговського-Патона, безоплатно передано у власність ЛКП «Львівавтодор». Згідно із актом приймання на баланс ЛКП «Львівавтодор» світлофорних об`єктів від 30.11.2012 та додатку 83 до нього, світлофорний об`єкт №83 за адресою [ADDRESS] функціонує в робочому режимі і підлягає передачі на баланс ЛКП «Львівавтодор». Тому, враховуючи вищевикладене, технічні засоби регулювання дорожнього руху м.Львів є власністю ЛКП «Львівавтодор» та знаходяться на його балансі. Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2021 року, вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ становить 21\~070, 34 грн., що також підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2021 №КБ-2В та розрахунком загальновиробничих витрат до вищеквазаного акту на Ремонт світлофорного об`єкту. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на це, у [PERSON] виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 21 070 гривень 34 копійки. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ЛКП «Львівавтодор», який є винуватцем ДТП, матеріальну шкоду. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню витрати\~по сплаті\~судового збору\~у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved