Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що їй внаслідок нанесення відповідачем легких тілесних ушкоджень було завдано моральну шкоду, яка виразилася у\~перенесеному стресі,\~моральних стражданнях\~та переживаннях\~з приводу\~пошкодження здоров`я\~та спричинення\~фізичного та\~морального болю,\~які позначили\~негативні зміни\~у її\~житті,\~страх можливого\~повторення подій,\~переживання фізичних\~незручностей та\~психологічного дискомфорту.\~Вважає,\~що має\~право на\~відшкодування заподіяної\~моральної шкоди\~у розмірі\~10\~000\~гривень.\~ Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22.11.2022 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача витребувано з канцелярії Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області кримінальну справу №139/406/22 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. В судове\~засідання \~позивачне з`явилася, натомість подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності, проти винесення заочного рішення у справі не заперечила (а.с.28). Відповідач копію ухвали суду від 22.11.2022 та доданих до неї матеріалів отримав 25.11.2022, відзив до суду не направив. В судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 27) Будь-яких заяв, клопотань до суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оглянувши кримінальну справу № 139/406/22, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/406/22 від 25.08.2022, що набрав законної сили 27.09.2022, [PERSON] визнано винним та призначено покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень (а.с. 9-13). Згідно вказаного вироку, [PERSON] перебуваючи на відрізку дороги по [ADDRESS] , близько 15-ої години 19 липня 2022 року у ході словесної суперечки з [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав їй одного удару палицею в ділянку лівої сідниці. Потерпілій [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 94 від 20 липня 2022 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця у верхній третині лівої сідниці, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 11 ЦК України, завдання моральної шкоди є підставою виникнення самостійних цивільних правовідносин. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Так, згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України). Виходячи із наведеного, суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправної поведінки відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011 року). Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, судом з`ясовано, що за своїм характером кримінальне правопорушення, скоєне стосовно позивача, було спрямоване проти здоров`я особи, що є однією із важливіших цінностей та свобод людини охоронюваних державою. Суд вважає доведеним, що безперечно позивач страждала внаслідок незаконних дій відповідача, протиправні дії відносно неї стали перешкодою для активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних переживань. Судом також встановлено погіршення здібностей потерпілої, подія злочину досі перешкоджає можливостям її активної та повноцінної життєдіяльності. Хоча, при цьому, суду не надано доказів, що вказане погіршення є клінічно невідворотним. Визначаючи ступінь вини заподіювача, суд враховує, що порушення є умисним, оскільки пов`язане з завданням шкоди внаслідок фізичного насильства. Виходячи із вищезазначеного, враховуючи обставини скоєного злочину, характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану,

Outcome: partial