Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в особі законного представника неповнолітнього [PERSON] про усунення від права на спадкування, в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування після померлого [PERSON] на спадкову масу - житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Постановою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори встановлена неможливість вчинення нотаріальної дії - видачі про право на спадщину за законом після смерті громадянина України - [PERSON] , громадянки України - [PERSON] (спадкова справа №339/2009), на ім`я громадянина України - [PERSON] , спадкова маса - житловий будинок [ADDRESS] з підстав відсутності документів підтверджуючих врегулювання усунення від права спадкування згідно ст.1224 Цивільного кодексу України, яка передбачає усунення від спадкування на підставі рішення суду та статті 1258 Цивільного кодексу України. Так, спадкодавець [PERSON] , померлий [INFO] , був братом позивача - [PERSON] . [PERSON] мав сина - [PERSON] , [INFO] , який згідно до вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзерижнська Дніпропетровської області від 10.06.2009 року по справі №1-311/2009 06.03.2009 року завдав умисні тілесні ушкодження, від яких настала смерть його бабусі - [PERSON] та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. [PERSON] помер [INFO] . Згідно до наданої інформації померлий [PERSON] мав сина - [PERSON] , [INFO] , який і є відповідачем у справі. Таким чином [PERSON] , [INFO] має бути усунутий від права на спадкування після померлого [PERSON] щодо спадкового майна [PERSON] - житловий будинок [ADDRESS] . Інше спадкове майно відсутнє. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без йогох участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивачі проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , мав батьків: мати - [PERSON] та батька - [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть № [NUMBER] Шевченко [PERSON] померла [INFO] . Згідно до вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.06.2009 року по справі №1-311/2009 06.03.2009 року причиною смерті [PERSON] , померлої [INFO] були умисні тяжку тілесні ушкодження, в наслідок дій [PERSON] , [INFO] .. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до Спадкової справи №339/2009, наданої завідувачем Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Чернявською Л.Г., спадкоємцями житлового будинку [ADDRESS] після [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] стали: 1/3 частини є її син [PERSON] , [INFO] , 1/3 частини є її син [PERSON] , [INFO] , 1/3 частини є її син [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 59, який мав сина - [PERSON] , [INFO] померлого [INFO] . Згідно до наданої інформації померлий [PERSON] мав сина - [PERSON] , [INFO] Постановою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори встановлена неможливість вчинення нотаріальної дії - видачі про право на спадщину за законом після смерті громадянина України - [PERSON] , громадянки України - [PERSON] (спадкова справа №339/2009), на ім`я громадянина України - [PERSON] , спадкова маса - житловий будинок [ADDRESS] з підстав відсутності документів підтверджуючих врегулювання усунення від права спадкування згідно ст.1224 Цивільного кодексу України, яка передбачає усунення від спадкування на підставі рішення суду та статті 1258 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст.4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст.76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 339/2009, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріусів звернулись: позивач [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Таким чином три спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] , звернулись до нотаріуса та виразили свою волю щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Відповідно до Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині усунення від права на спадкування відповідача після смерті [PERSON] , сторона позивача посилається, зокрема, на той факт, що [PERSON] , який є батьком відповідача [PERSON] умисно позбавив життя свою бабцю, тобто [PERSON] . Відповідно до ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Як роз`яснено в п.4 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.013 року № 24-753/0/4-13: «Усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 1224 ЦК України підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування». Коло осіб, позбавлення життя яких усуває особу від права на спадкування, є вичерпним та чітко визначеним ч.1 ст.1224 ЦК, це спадкодавець та можливі спадкоємці. Не може бути підставою для усунення особи від права на спадкування позбавлення ним життя іншої особи, яка на момент вчинення злочину не могла бути можливим спадкоємцем. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування), одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК. Тобто, необхідними умовами для усунення особи від права на спадкування є встановлення факту злочинного діяння, але як убачається з матеріалів справи, що [PERSON] за життя підозра висунута не була та фактично позовні вимоги пред`являються до неповнолітньої особи якою не було вчинено дій, що визначені в ст.1224 ЦК України. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed