Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити відомості про нього як про батька дитини з актового запису №13 від 30.10.2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого 04.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON] , про що 04.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області було зроблено запис №13 та видано відповідне свідоцтво про народження дитини. Батьком дитини був записаний [PERSON] , який на час народження дитини спільно проживав з матір`ю дитини - [PERSON] . На даний час, сторони спільно не проживають, [PERSON] не є біологічним батьком дитини, що не оспорюється відповідачем, а походження дитини визначено на підставі ст..126 СК України, у зв`язку з чим є підстави для оспорювання батьківства. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив суд, розглянути справу без участі сторони заявника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до позовної заяви долучено паспорт відповідача та заява [PERSON] від 26.07.2022 з проханням задовольнити заяву [PERSON] , а розгляд справи проводити без її участі. При цьому, позовна заява з додатками та судові повістки відповідачем не отримано, про що свідчать конверти з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа -Фастівський відділ ДРАЦС, 29.09.2022 направили до суду письмові пояснення, в яких зазначили, що заперечень проти позову не мають, проте, звернули увагу на те, що актовий запис про народження №13 від 30.10.2013 відносно [PERSON] складено не відділом державної реєстрації актів реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління Київської області, а Виконавчим комітетом Триліської сільської ради Фастівського району Київської області. При цьому, першочергово при державній реєстрації народження підставою для запису відомостей про батька в актовому записі про народження №13 від 13.10.2013 відносно [PERSON] , була заява матері дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України і батьком було зазначено [PERSON] . Після чого, 04.05.2022 Павлоградським відділом ДРАЦС Дніпропетровської області до Фастівського відділу ДРАЦС у Фастівському районі, було надіслано справу про внесення змін на підставі заяви батька та матері про визнання батьківства після народження №42 від 07.04.2022, згідно якої до актового запису про народження №13 від 30.10.2013 року складеного Виконавчим комітетом Триліської сільської ради Фастівського району було внесено відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 30.10.2013 року складено актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно), в якому зазначено в графі батько : [PERSON] , мати : [PERSON] , місце державної реєстрації : Виконавчий комітет Триліської сільської ради Фастівського району, Київської області, Орган, що видав свідоцтво : Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с5). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..126,133,135 СК України, станом на 20.07.2022 за запитом [PERSON] , до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є : реєстрація актового запису про народження, зареєстровано в реєстрі 04 листопада 2013 за № 00109569736 реєстратором Відділ ДРАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ, номер актового запису 13, дата складання 30 жовтня 2013 року -виконавчий комітет Триліської сільської ради Фастівського району, Київської області відомості про дитину [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст..126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з пояснень третьої особи, першочергово, при державній реєстрації народження, підставою для запису відомостей про батька в актовому записі про народження №13 від 13.10.2013 відносно [PERSON] , була заява матері дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України і батьком було зазначено [PERSON] . Після чого, 04.05.2022 Павлоградським відділом ДРАЦС Дніпропетровської області до Фастівського відділу ДРАЦС у Фастівському районі, було надіслано справу про внесення змін на підставі заяви батька та матері про визнання батьківства після народження №42 від 07.04.2022, згідно якої до актового запису про народження №13 від 30.10.2013 року складеного Виконавчим комітетом Триліської сільської ради Фастівського району було внесено відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Аналізуючи вищевикладені обставини та з урахуванням норм сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що підставою для запису відомостей про батька в актовому записі про народження №13 від 13.10.2013 відносно [PERSON] , була саме заява матері дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України і батьком було зазначено [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] спільної заяви з матір`ю дитини, відповідно до ст.. 126 СК України до органів реєстрації не подавав, а тому, в даному випадку, норми статті 126 СК України застосуванню не підлягають. При цьому, оспорити своє батьківство в судовому порядку має право особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 і 126 Сімейного кодексу України. А саме чоловік має право оспорити своє батьківство: якщо дитина народжена у шлюбі; якщо на момент народження дитини батьки в шлюбі не перебували, але при реєстрації народження батько визнав своє батьківство; якщо дитина народилася до спливу десяти місяців з моменту розірвання шлюбу або визнання шлюбу недійсним, але після реєстрації повторного шлюбу його матері з іншою особою. Не має права оспорювати своє батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком цієї дитини, а також особа, яка дала згоду на використання допоміжних репродуктивних технологій. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 Сімейного кодексу України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 Сімейного кодексу України). Доказів, які б свідчили про те, що позивач [PERSON] не є батьком дитини - [PERSON] , суду не надано. Як роз`яснено в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 676/1200/20 та встановив, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. ВС зазначив, що за змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). ВС наголосив, що передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні. Отже, оскільки позивач клопотань про призначення по справі генетичної експертизи не заявляв, розгляд справи просив проводити за його відсутності, суд позбавлений можливості роз`яснити положення п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, а без доведення позивачем відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON] , [INFO] , відсутні підстави для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного споріднення між позивачем, який згідно повторного свідоцтва про народження від 09.06.2022 записаний батьком дитини та дитиною, і матеріали справи таких не містять.

Outcome: dismissed