Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, покликаючись на те, що [INFO] померла його бабця [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті бабці відкрилася спадщина на майно земельну частку (пай), площею 1,49 га згідно Сертифікату ЛВ № 140204 від 27.03.1997, що розташована на території Мильчицької сільської ради. Оскільки донька [PERSON] , а його мати [PERSON] померла [INFO] , тобто раніше бабці, він є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] . Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), не відповідає вимогам законодавства. Зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на земельну ділянку, крім нього, немає, в інший спосіб реалізувати своє право на спадкове майно не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Представник відповідача Городоцької міської\~ради Львівської\~області в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення у справі, в яких позов визнав та просить його задовольнити та розглянути справу за відсутності представника міської ради (а.с. 22-23). Представник Львівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, подала письмове клопотання, у якому просила про розгляд справи без участі представника (а.с. 26). У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно норм гл. 84\~ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2\~ст. 1258 ЦК України\~кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. Згідно до ч.1, 5\~ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б за законом належала їхній матері, батькові, дідові, бабі, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 6-8). Мати [PERSON] [PERSON] , яка була дочкою [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 6 зворот). На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядилась. [PERSON] на підставі рішення Мильчицької Ради народних депутатів від 18.08.1995 було передано право на земельну ділянку площею 1.49 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що стверджується виданим на її ім`я Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності за № 390 (а.с. 9). [PERSON] померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована і проживала одна по [ADDRESS] , спадкова справа після її смерті не заведена (а.с. 11, 15-16). Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі, проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.04.2022 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку не відповідає вимогам Постанови КМУ № 801 від 12.10.1995 (а.с. 10). В силу ч. 2\~ст. 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку, площею 1,49 гектари без контурного визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 140204 від 27.09.1997р., який зареєстровано в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за № 390, таке майно увійшло до складу її спадкового майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набула, або володіла земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено, після її смерті позивач фактично прийняв спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивач як єдиний спадкоємець першої черги, в тому числі, за правом представлення, має право на спадкування за законом після смерті матері та бабусі, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на належну за законом йому земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved