Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про припинення та визнання права власності на земельну ділянку. Позивачка, в обґрунтування позову вказує, що рішенням Красилівського районного суду від 15 липня 2021 року визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1627 та № 2-1629 видані 18 серпня 2020 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. для [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на земельні ділянки площею 1,1312 га кадастровий № 68227783700:02:002:0080 та 1,0287 га кадастровий № 6822783700:02:003:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, які належали [PERSON] , тобто рішенням суду було лише визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, а державна реєстрація права власності на земельні ділянки на ім`я [PERSON] не скасована, тому, при зверненні її, як спадкоємиці першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , до державного нотаріуса Тиховської В.В. для оформлення спадщини, вона отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки згідно актуальних даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на вищевказані земельні ділянки , на даний час, зареєстровано за [PERSON] , у зв`язку з чим просить суд скасувати та припинити державну реєстрацію права власності [PERSON] та визнати за нею право на земельні ділянки площею 1,13 га кадастровий № 68227783700:02:002:0080 та 1,03 га кадастровий № 6822783700:02:003:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розглядати справу у її відсутність. Відповідач, в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду письмову заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому\~ст. 206 ЦПК України. Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009\~\~№ 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. При зверненні\~\~позивачки [PERSON] , як спадкоємиці першої черги за законом\~\~після смерті батька [PERSON] , до державного нотаріуса Тиховської В.В. для оформлення\~спадщини, остання отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки згідно актуальних даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на вищевказані земельні ділянки, на даний час,\~після рішення суду, зареєстровано за [PERSON] ,\~тобто рішенням суду було лише визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, а державна реєстрація права власності на земельні ділянки на ім`я [PERSON] , відповідно до\~\~ст.26 Закону України\~\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не скасована, що підтверджується Листом приватного нотаріуса № 1033/01-16 від 21 серпня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~«У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав». Підпунктом 15 п. 11\~Закону України від 05.12.2019 № 340-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству»\~у\~Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~викладено у новій редакції статтю 26.\~\~ Так, згідно ч. 3\~ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~(в редакції на момент розгляду справи судом). У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку,\~що внаслідок\~визнання судом\~недійсними свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом,\~реєстраційні номера\~2-1627 та 2-1629 видані 18 серпня 2020 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. для [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на земельні ділянки площею 1,1312 га кадастровий № 68227783700:02:002:0080 та 1,0287 га кадастровий № 6822783700:02:003:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, які належали [PERSON] , необхідно скасувати та припинити державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Що стосуються вимоги про визнання права власності на земельні ділянки то суд приходить до таких висновків. Рішенням Красилівського районного суду від 15 липня 2021 року встановлено факт, що [PERSON] , постійно проживала із спадкодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] у житловому будинку по [ADDRESS] на час відкриття його спадщини. У силу вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно. Згідно із\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом, однак позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя\~ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1,\~2\~ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті батька, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на земельну ділянку ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається. На підставі вищевикладеного, також ч.ч. 1, 2\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved