Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] про застосування наслідків нікчемного правочину. Позов обґрунтовано тим, що, відповідно до укладеного між [PERSON] , як Покупцем, та ТзОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС», в особі директора Кулачинського Ростислава Федоровича, як Продавцем, договору купівлі-продажу від 16.06.2005 року, позивач є власником 8/100 частин цілісного майнового комплексу ДКПТ «Магістраль», що розташовується по [ADDRESS] . Вказаний договір було посвідчено нотаріально. У відповідності до договору дарування від 11.04.2006 року, у власність позивача також перейшло 8/100 частин цілісного майнового комплексу ДКПТ «Магістраль», що розташовується по [ADDRESS] . Вказаний договір також було посвідчено нотаріально. Всього, належна частка позивача у власності на вказане майно становить 16/100, на яку виділено обумовлені у договорах відокремлені частини приміщення. Директором ТОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС» позивачу було запропоновано придбати ще частину приміщень, яка розташовується з тильної частини магазину, який входить до цілісного майнового комплексу та належить ТОВ «МАГІСТРАЛЬ - ПЛЮС». З метою реалізації такої домовленості, 05.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу тильної частини магазину. Між сторонами вказаним договором було погоджено, що [PERSON] , як Покупець, вносить попередню оплату у розмірі 5000 доларів США, а [PERSON] зобов`язаний прийняти вказану суму коштів та, в наступному, укласти основний договір купівлі-продажу частини об`єкта нерухомого майна, зокрема тильної частини магазину. З метою виконання умов попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року, [PERSON] було передано [PERSON] 30500 доларів США та 13900,00 гривень, що стверджується написами на зворотній частині попереднього договору купівлі-продажу та власноручно написаною [PERSON] розпискою від 30.03.2019 року на суму 2000 доларів США. Позивач неодноразово звертався з вимогами до [PERSON] щодо встановлення дати укладення основного договору купівлі-продажу та призначення дати його посвідчення у нотаріуса, що мало місце наприкінці 2019 року. Однак [PERSON] спочатку вказував, що слід зачекати, адже на майно, яке підлягає відчуженню, накладено арешт, і після вирішення питання зняття арешту буде укладено договір купівлі-продажу. Однак, арешт з майна не знятий, а в подальшому відповідач почав уникати зустрічей з позивачем та на контакт з позивачем не виходить. Таким чином позивач вказує, що виникла необхідність вирішити питання щодо захисту порушених прав позивача в судовому порядку. Зокрема позивач зазначає, що укладений між сторонами попередній договір купівлі-продажу стосувався укладення в майбутньому договору купівлі-продажу частини об`єкту нерухомого майна, яке розташовується по [ADDRESS] , а відтак, у відповідності до приписів норм статті 657 ЦК України, основний договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Зважаючи на зміст та форму укладеного між позивачем та відповідачем попереднього договору, вбачається, що договір укладено у простій письмовій формі, хоча такий договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Позивач, як сторона такого договору приступив до його виконання, а відповідач ухиляється від виконання його умов. При цьому позивачем було з`ясовано, що об`єкт нерухомого майна, який був предметом купівлі-продажу за попереднім договором, не належить відповідачу, який у вказаному договорі зазначив себе, як власника майна, а належить ТОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС», директором та учасником якого є останній, а тому такий попередній договір не може бути виконаний у майбутньому, адже, в силу вимог закону, вважається нікчемним. Оскільки, позивачем на виконання попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року на користь [PERSON] було сплачено 30500 доларів США та 13\~900,00 гривень, то, відповідно слід застосувати наслідки недійсності такого правочину шляхом стягнення із відповідача на користь позивача вказаної суми коштів у іноземній валюті та національній валюті. Враховуючи викладені\~обставини,\~позивач просив\~суд стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] грошові кошти в розмірі 30500 (тридцять тисяч п`ятсот) доларів США та 13900 (тринадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., як застосування наслідків нікчемного правочину, укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року тильної частини магазину. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача судові понесені у справі витрати. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, з якого встановлено, що відповідач позовні вимоги не визнає. Зокрема відповідач вказує, що вказані угоди були укладені між позивачем та юридичною особою ТОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС». Як фізична особа [PERSON] не був стороною договорів. Як директор ТОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС», відповідач ніколи не пропонував придбати ще частину приміщень, яка належить юридичній особі, про що неправдиво вказує [PERSON] . Ніякої домовленості, про укладення попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року відповідач з позивачем не мав і категорично заперечує дану обставину. Позивачем не підтверджено належними доказами про укладання такого договору. Крім цього відповідач вказує, що в попередньому договорі купівлі-продажу наявні виправлення - первинно написано [PERSON] (покупець), а виправлено на [PERSON] . Такі виправлення наявні в усьому тексті договору, що свідчить що [PERSON] не був учасником угоди. Написи на зворотній частині попереднього договору купівлі-продажу про те, що нібито позивач передав [PERSON] 30500 доларів США та 13900 грн., вказаного договору не стосуються, оскільки там містяться підписи різних осіб. Розписку від 30.03.2019 року на суму 2000 доларів США відповідач не писав, а тому твердження позивача про те, що документи написані відповідачем власноручно, є неправдивими. Крім цього, відповідач вказує, що позивач намагається ввести суд в оману та вказує, що неодноразово звертався до відповідача щодо дати укладення основного договору купівлі-продажу та призначення дати посвідчення його у нотаріуса. Однак вказана заява є неправдивою та голослівною, оскільки ніяких пропозицій від позивача відповідач не отримував. [PERSON] неодноразово тривалий час позичав у відповідача певні кошти, та частково їх повертав, а на даний час є боржником відповідача. З метою уникнути боргової відповідальності подав позов про застосування наслідків нікчемною правочину, а тому позовні вимоги є надуманими. Враховуючи викладене, відповідач просив в задоволенні позовних вимог до нього відмовити. В подальшому позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема, позивачем зазначається, що твердження відповідача щодо виправлень у попередньому договорі купівлі-продажу та написів на звороті договору, як повернення позивачем боргу відповідачу, є надуманими та на увагу не заслуговують, оскільки не підтвердженні будь-якими доказами Враховуючи викладене, позивач просив позов задовольнити повністю. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] не з`явились, однак представник позивача попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи в силу вимог ст.ст. 130, 131 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення поважних причин, свого представника до суду не скерував. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов попереднього договору відповідачем. Так, відповідно до укладеного між [PERSON] , як Покупцем, та ТзОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС», в особі директора Кулачинського Р.Ф., як Продавцем, договору купівлі-продажу від 16.06.2005 року, позивач є власником 8/100 частин цілісного майнового комплексу ДКПТ «Магістраль», що розташовується по [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 11.04.2006 року, у власність позивача також перейшло 8/100 частин цілісного майнового комплексу ДКПТ «Магістраль», що розташовується по [ADDRESS] . Таким чином, належна частка [PERSON] у власності на майновий комплекс ДКПТ «Магістраль», що розташовується по [ADDRESS] , становить 16/100, на яку виділено обумовлені у договорах відокремлені частини приміщення. Згідно попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, уклали попередній договір купівлі-продажу тильної частини магазину та погодили наступне: [PERSON] (Покупець) вносить частково попередньо оплату у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, а [PERSON] приймає часткову оплату у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США. Часткова оплата внесена покупцем буде зараховано до повної вартості приміщення. Власник після отримання повної вартості приміщення зобов`язується нотаріально посвідчити вказаний попередній договір. З метою виконання умов попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року [PERSON] було передано [PERSON] 30500 доларів США та 13900,00 гривень, що підтверджується написами на зворотній частині попереднього договору купівлі-продажу та власноручно написаною [PERSON] розпискою від 30.03.2019 року на суму 2000 доларів США. Відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів, що підписи на тильній стороні попереднього договору належать не йому, а також те, що розписка про отримання коштів написана не ним. Згідно інформаційної довідки № 2901955954 від 14.12.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що об`єкт нерухомого майна, розташований по [ADDRESS] , на праві власності належить ТзОВ «МАГІСТРАЛЬ-ПЛЮС». Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст.\~220\~ЦК України,\~у разі\~недодержання сторонами\~вимоги закону\~про нотаріальне\~посвідчення договору\~такий договір\~є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Зважаючи на зміст та форму укладеного між позивачем та відповідачем попереднього договору, вбачається, що договір укладено у простій письмовій формі, хоча такий договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. А тому такий договір є недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Оскільки [PERSON] на виконання попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року на користь [PERSON] було сплачено 30500 доларів США та 13900,00 грн. то, відповідно, слід застосувати наслідки недійсності такого правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вказаних грошових коштів. Таким чином\~суд повно,\~всесторонньо та\~об`єктивно\~дослідивши наявні\~в матеріалах\~справи докази,\~прийшов до\~висновку,\~що з\~ [PERSON] \~слід стягнути\~на користь\~ [PERSON] грошові кошти в розмірі 30500 (тридцять тисяч п`ятсот) доларів США та 13900 (тринадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., як застосування наслідку нікчемного правочину, укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2017 року тильної частини магазину. Крім цього,\~у відповідності\~до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 12432 (дванадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 90 коп. (витрати по сплаті судового збору та послуг з правової допомоги адвоката).

Outcome: approved