Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину та на її утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання в них народилися дочка та син. Дочка є повнолітньою, а син [PERSON] , [INFO] на даний час є неповнолітнім та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати подання позовної заяви. Крім того, позивач за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі захворіла та є інвалідом 3 групи, на даний час не працює, оскільки їй протипоказана важка фізична праця, тому не має змоги працювати. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дружину у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму з дня подачі заяви. До початку судового засідання позивачка надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, справу слухати у її відсутність та не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини не подання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд,\~з`ясувавши\~всі обставини\~справи та\~перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, що передбачений законодавством, та надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких грунтується така вимога, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів на дітей підлягає задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі - у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.04.2022 і до повноліття дитини. Щодо стягнення аліментів на дружину, слід зазначити наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Позивач стверджує, що за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі вона захворіла, в сім`ї виникали не зрозумілі постійні сварки, відповідач втратив повагу та цінність до сім`ї, вона постійно переживала стреси, тому на даний час вона не працює, інших джерел доходу вона не має, тому потребує матеріальної допомоги. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією сер. 12ААА №201982 [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з 02.06.2016року безтерміново. Згідно з ч.6\~ст. 75 СК України\~той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до\~Цивільного кодексу України. Частиною 4\~ст. 75 СК України\~передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Суду не надано доказів того, що позивач стала непрацездатною у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Також, в матеріалах справи міститься пенсійне посвідчення позивача [PERSON] , в якому вказано, що вона отримує пенсію по інвалідності 3 групи, загальне захворювання, хоча позивач стверджує, що інших джерел доходу вона не має. Таким чином, оскільки позивач не надала суду доказів про те, що вона стала непрацездатною у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, не надала суду доказів того, що пенсія чи інші доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, то суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дружини задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial