Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

ОСББ «Гагаріна, 71» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов обґрунтовує тим, що відповідач є співвласником багатоквартирного зупинку [ADDRESS] , оскільки є власником 1/2частки квартири [ADDRESS] створено ОСББ « [ADDRESS] , яке здійснює управління згаданим вище багатоквартирним будинком власними силами (шляхом самозабезпечення), виступає колективним замовником частини комунальних послуг для спільного їх споживання мешканцями будинку, самостійно здійснює утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, ремонт приміщень та іншого майна, що перебуває у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку, на фінансування чого останніми сплачуються відповідні внески та платежі в порядку та розмірах, установлених рішеннями загальних зборів співвласників об`єднання. Загальними зборами ОСББ «Гагаріна,71» від 13.02.2018 (протокол № 18/2 від 13.02.2018 року) прийняте рішення про сплату співвласниками цільового внеску для виконання капітального ремонту - утеплення будинку та заміна вікон і дверей в місцях загального користування на енергоефективні в розмірі 100 грн. за 1 кв.м до 31.12.2018 року. Вказане вище рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна,71» ніким, в тому числі відповідачем, не оскаржені та не скасовані та були чинними у період виникнення спірних правовідносин. На відповідача як на співвласника багатоквартирного будинку покладені обов`язки з виконання рішення статутних органів ОСББ «Гагаріна,71», а також обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, як це назначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ «Гагаріна,71». Відповідач відповідно до рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна,71» від 13.02.2018 року (протокол № 18/2 від 13.02.2018) був зобов`язаний до 31.12.2018 року сплатити позивачу цільовий внесок на капітальний ремонт будинку в розмірі 4600 грн.( 92 кв.м. х Ѕ х 100 грн., однак таку оплату не здійснив, внаслідок чого станом на день подання даної позовної заяви до суду має борг зі сплати цільового внеску в розмірі 4600 грн. Крім цього, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення відповідачем грошового зобов`язання - сплати цільового внеску на капітальний ремонт будинку нараховані інфляційні збитки в сумі 906,66 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 402,66 грн. за період прострочення з 01.01.2019 року по 01.12.2021 року. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача на користь ОСББ «Гагаріна,71» борг з оплати цільового внеску на капітальний ремонт будинку в сумі 4600 грн.00коп., нараховані за прострочення грошового зобов`язання інфляційні збитки в сумі 906 грн.66коп. та 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 402 грн.66коп., а всього стягнути 5909 грн.32 коп. та стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн.00коп. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2022 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні пояснив, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить подружжю [PERSON] та [PERSON] 05.07.2009 року між [PERSON] та ПП «ЛеАС-О » був укладений договір підряду на утеплення будинку [ADDRESS] . Предметом цього договору є надання послуг з утеплення фасаду за адресою: [ADDRESS] . Оскільки квартира відповідача вже була утеплена, то у відповідача й відсутні підстави для сплати цільового внеску на капітальний ремонт будинку. Також просив застосувати строк позовної давності до спільних правовідносин, посилаючись на те, що представник ОСББ «Гагаріна, 71» до позовної заяви долучив додаток № 1 - Розрахунок суми боргу [PERSON] з оплати цільових внесків на капітальний ремонт будинку за період з 01.01.2018 - 30.11.2021року. З доданого розрахунку вбачається, що ОСББ «Гагаріна, 71» нараховує відповідачу заборгованість в розмірі 4600 грн., з березня 2018 року, і саме з цього моменту виникло право па отримання позивачем вказаних коштів. Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення заборгованості шляхом здачі його на поштове відділення 28.12.2021 року, тому враховуючи приписи ст.ст. 261, 266 ЦК України, ОСББ «Гагаріна, 71» пропустило загальний трирічний строк позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення грошових коштів право вимоги на які виникло в березні 2018 року, а оскільки позовна давність сплила до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari\~v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, №\~37801/97, пункт 36). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 216987418 від 20.07.2020 року, квартира за адресою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] ( по Ѕ кожному). Право власності на вказану квартиру зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] 15.11.2016 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2016 року. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, 23.06.2016 за № 10261020000016646 було до Реєстру були внесені відомості про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] ». Відповідно до п. 3 розділу ІІ статуту ОСББ, об`єднання у своїй діяльності користується правами, визначеними статтями 16,17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та має обов`язки, передбачені статтею 18 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 1 розділу ІІ Статуту ОСББ, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Статуту, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Статуту, вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Відповідно до п.11 розділу ІІ Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до п. 2 розділу 2ІУ Статуту, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі, відрахувань до резервного, ремонтного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту. Пунктом 2 розділу V Статуту ОСББ «Гагаріна,71» визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням. Як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами ОСББ «Гагаріна,71» від 13.02.2018 року (протокол № 18/2, питання 1.1,1.3 порядку денного зборів) прийняте рішення про сплату співвласниками цільового внеску для виконання капітального ремонту утеплення будинку та заміна вікон і дверей в місця з загального користування на енергоефективні в розмірі 100 грн. 00коп. за 1 кв.м. до 31.12.2018 року. Вказане вище рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна,71» ніким, в тому числі, [PERSON] , не оскаржене та не скасоване та було чинним у період виникнення спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] , відповідно до рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна,71» від 13.02.2018 року (протокол № 18/2 від 13.02.2018 року) була зобов`язана до 31.12.2018 року сплатити позивачу цільовий внесок на капітальний ремонт будинку в розмірі 4600 грн., вказану суму не сплатила, внаслідок чого станом на день подання даної позовної заяви до суду має борг зі сплати цільового внеску на капітальний ремонт будинку перед ОСББ «Гагаріна,71» в розмірі 4600 грн. З метою досудового врегулювання спору, правлінням ОСББ «Гагаріна,71» направлялася відповідачці поштовим зв`язком досудова вимога № 15/2021 від 14.12.2021 про сплату боргу з оплати цільового внеску на капітальний ремонт (утеплення будинку). Невиконанням своїх обов`язків співвласника багатоквартирного будинку з оплати встановлених загальними зборами ОСББ «Гагаріна,71» цільового внеску на капітальний ремонт будинку, [PERSON] порушила законні інтереси позивача, встановлені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ «Гагаріна,71», зокрема, такі, як діяльність об`єднання з належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Таким чином загальний розмір заборгованості [PERSON] зі сплати цільових внесків на капітальний ремонт будинку перед ОСББ «Гагаріна,71» складає 4600 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України та п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року (зі змінами) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Отже, рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна,71» від 13.02.2018 року прийняте в межах повноважень загальних зборів об`єднання, а саме щодо майна, яке є спільною сумісною власністю співвласників, і є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник, зокрема, зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту обєднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, в тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати усі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески та платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником усіх або частини житлово-комунальних послуг. Послання представника відповідача на те, що квартира відповідачки вже була утеплена, що підтверджується договором від 05.07.2009 року, укладеним між [PERSON] та ПП «ЛеАС-О » та актом приймання виконаних робіт, а тому у неї відсутні підстави для сплати внеску на утеплення будинку не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні квартира за адресою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] ( по Ѕ кожному). Право власності на вказану квартиру зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] 15.11.2016 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2016 року. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, 23.06.2016 року за № 10261020000016646 було до Реєстру були внесені відомості про створення ОСББ «Гагаріна,71». Вищезазначений договір був укладений між [PERSON] та ПП «ЛеАС-О» 05.07.2009 року, до набуття права власності подружжя [PERSON] на вказану квартиру та до створення ОСББ «Гагаріна,71». Оскільки [PERSON] є членом ОСББ, вона відповідно до статуту об`єднання повинна виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням. Також, [PERSON] просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог ОСББ «Гагаріна,71». Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Згідно з розрахунком ОСББ «Гагаріна,71» (доданим до позову), заборгованість відповідача по оплаті цільових внесків на капітальний ремонт будинку за кв. [ADDRESS] (загальна площа квартири 1/2 -46,0 кв.м.) за період з 01.01.2018 по 30.11.2021 року становить 4600 грн.00коп. Тобто позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за період більш як три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Загальними зборами ОСББ «Гагаріна,71» від 13.02.2018 року (протокол № 18/2, питання 1.1,1.3 порядку денного зборів) прийняте рішення про сплату співвласниками цільового внеску для виконання капітального ремонту утеплення будинку та заміна вікон і дверей в місця з загального користування на енергоефективні в розмірі 100 грн. 00коп. за 1 кв.м. до 31.12.2018 року. Отже, відповідач повинна була сплатити внесок для виконання капітального ремонту в строк до 31.12.2018 року, чого нею зроблено не було. Таким чином, починаючи з 01.01.2019 року у позивача виникло право на звернення до суду за захистом свого права. Трирічний строк позовної давності повинен був сплити 01.01.2022 року, що є суботою та вихідним днем. Оскільки 1,2 та 3 січня 2022 року були вихідним днем, а тому строк позовної давності сплив 04.01.2022 року. Як вбачається з матеріалів справи, цивільний позов зареєстрований Придніпровським районним судом 12.01.2022 року, що підтверджується вхідним штампом Придніпровського районного суду м. Черкаси №913/22. Разом з тим. позовна заява разом з додатками була направлена позивачем до Придніпровського районного суду м. Черкаси 28.12.2021 року, що вбачається з поштового конверту на якому мається печатка поштового відділення. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку про те, що позивачем не пропущено трирічний строк звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст.526,530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено уст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів становить 402 грн. 66 коп., інфляційні збитки в розмірі 906 грн.66 коп., а тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ОСББ «Гагаріна,71» зазначені грошові кошти. Крім того, враховуючи приписи\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем, а саме сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 2270 грн. 00коп. (платіжне доручення № 270 від 24 грудня 2021 року). На підставі вищевикладеного\~та

Outcome: approved