Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

У травні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до Погребищенської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 103,4 кв. м., житловою площею 35,1 кв. м., ганок, прибудову позначену літерою «а-1», тамбур позначений літерою «а-2», навіс позначений літерою «а-3», літню кухню позначену літерою «Б», веранду позначену літерою «б», сарай позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», сарай позначений літерою «в-1», гараж позначений літерою «Г», погріб з шиєю позначений літерою «п/Г», криницю позначену за номером 1, огорожу позначену за номером 2, ворота позначені за номером 3, хвіртку позначену за номером 4, хвіртку позначену номером 5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 529. До дня смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця [PERSON] він прийняв спадщину, його мати [PERSON] відмовилася від належної їй обов`язкової частки майна в спадщині. Заява про прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана у передбачений законом строк (спадкова справа №400/2021). Після його звернення до нотаріального органу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом у частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння та його реєстрації у КП «Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації». Водночас, йому було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок (свідоцтво про право власності) за життя [PERSON] в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду. 20.09.2022 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, заміну неналежного відповідача на належного, залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 01.11.2022 року прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог та замінено первісного відповідача - Погребищенську міську раду належним відповідачем - [PERSON] , [INFO] , а також залучено [PERSON] , [INFO] , до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.30). Відповідачка, в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги позивача (а.с.73). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги позивача (а.с.74). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем [PERSON] на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами від 22.02.2022 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1968 по 2008 роки (а.с. 10-12). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробив заповітне розпорядження, яким заповів житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] своєму сину [PERSON] . Заповіт посвідчений 11.09.2020 року секретарем Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Жмурчук Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 61 (а.с. 47). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 529 (а.с.7). На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з померлим за вказаною адресою проживала його дружина [PERSON] (а.с. 17). Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини він не заявив відмову від неї. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 400/2021 (а.с. 43-52). З матеріалів спадкової справи № 400/2021 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що [PERSON] після смерті спадкодавця шляхом подання заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори відмовилася від прийняття обов`язкової частки в спадщині, а аткож від одержання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а.с. 44). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого фізичною особою - підприємцем [PERSON] від 22.02.2022 року (а.с. 10-12). Позивач у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняв як спадкоємець за заповітом, подавши заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с. 44). Водночас, відповідачка [PERSON] , як дочка померлого, також прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом шляхом подання відповідної заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с.45). Однак, нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на нього спадкодавця (а.с. 9). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує її прав, свобод чи інтересів інших осіб, в тому числі третьої особи [PERSON] . Отже, зважаючи на те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в [ADDRESS] .

Outcome: approved