Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

15 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його мачуха [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя склала декілька заповітів щодо належного їй майна. Про наявність заповітів йому не було відомо, у зв`язку з чим він не звернувся до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Вказуючи, що зазначена причина є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 12 грудня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 28). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 12 грудня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 29). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 24), 06 грудня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 27). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в місті Луцьку Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а. с. 10). [PERSON] на день смерті проживала одна та була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області 17 листопада 2003 року за № 93, згідно з яким належні їй житловий будинок з надвірними спорудами, право на земельну частку (пай) та право на майновий пай заповіла в рівних частинах трьом синам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). 17 листопада 2003 року [PERSON] склала другий заповіт, посвідчений Купичівською сільською радою Турійського району Волинської області 17 листопада 2003 року за № 94, згідно з яким належний вклад на рахунку № [NUMBER] в Турійському ощадбанку заповіла [PERSON] , а вклад по рухунку № 080 [PERSON] (а. с. 14). Відповідно до довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області № 52 від 11 січня 2005 року (а. с. 16) [PERSON] помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Заповіти не змінювалися і є чинними, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 31-33). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . На час смерті спадкодавець проживала одна, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270\~Цивільного кодексу\~України позивач у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приватний нотаріус 14 листопада 2022 року відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 17). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із наявністю заповіту на його ім`я, в зв`язку з чим він з об`єктивних причин не подавав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач, як особа з інвалідністю другої групи довічно (а. с. 9) на підставі пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, встановленого на час звернення позивача до суду, - по 248 гривень 10 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved