Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

20.10.2022 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року у справі №442/589/17. Стягувати з [PERSON] на користь неї аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4\~000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 21.11.2002 року був укладений шлюб, який згодом було розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2019. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.02.2017 року у справі №442/589/17 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: доньку [PERSON] та доньку [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 850 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.01.2017 року, і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] вже повнолітня, тому аліменти стягуються тільки на утримання [PERSON] . Однак, вказаної суми аліментів не достатньо для утримання дитини, так як дочка потребує збалансованого і вітамінізованого харчування та швидко виростає з одягу та взуття, що в рази перевищує щомісячний розмір аліментів. Крім того, дочка захоплюється малюванням, відвідує приватні уроки іноземної мови, навчається у школі. Зазначає, що її доходів, як працівника салону краси не вистачає на власне утримання та утримання доньки. Згідно податкової декларації за 2021 рік вона отримала за звітний період дохід в розмірі 36\~000 грн., тобто по 3\~000 грн. щомісячно. У 2022 році у зв`язку з війною вона не отримує більше доходів. Крім того, вона змушена орендувати житлове приміщення для себе з дочкою, оскільки [PERSON] не впускає її в будинок, де вони зареєстровані на постійне місце проживання. Відповідач є здоровим та працездатним, фізична особа-підприємець, основним видом його діяльності є пасажирські перевезення, зокрема, і міжнародні, де отримує високий дохід, який витрачає лише на власні потреби, але в її проханні надати більше коштів для утримання дитини постійно відмовляє. 11.11.2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування відзиву вказує, що в інтересах сім`ї він оплатив вартість нежитлового приміщення літ. «2-А» площею 7,2 кв.м., яке було продано [PERSON] за договором купівлі-продажу від 10.10.2016 року, та літ. «3-А» площею 17,6 кв.м., що знаходяться на [ADDRESS] . Після купівлі даних приміщень, в них був проведений ремонт, та згодом [PERSON] розпочала там свою підприємницьку діяльність з надання перукарських послуг та послуг манікюру. Зазначає, що за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року сума його доходу 0,00 грн; декларації про майновий стан доходи за період з 01 січня 2022 року по 30 жовтня 2022 року сума доходу 0,00 грн. Крім того, [PERSON] добровільно залишила житло, власником якого є не він, а його мати [PERSON] . Представник позивача [PERSON] позов підтримала. Вказала, що відповідач регулярно пересікає кордон України, є приватним підприємцем та має у власності кілька транспортних засобів, які виконують пасажирські перевезення, а тому має змогу платити аліменти у вказаному розмірі. Представник відповідача адвокат Кінаш О.А. позову не визнала з підстав, зазначених у відзиві. Доповнила, що відповідач не має змоги оплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, оскільки ніде не працює. Також вказує, що не слід брати до уваги той факт, що позивач перетинає часто кордон України, оскільки такий займається волонтерством та не отримує жодних доходів. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив завершити розгляд справи у відсутності позивача, за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 30.12.2009 року). Згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2019 року у справі №442/724/19, шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] розірвано. Згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.02.2017 року у справі №442/589/17 судом вирішено стягувати [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: доньку [PERSON] та доньку [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 850 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.01.2017 року, і до досягнення дітьми повноліття. Згідно Довідки №17102022 від 17.10.2022 року, [PERSON] фактично проживає зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Згідно Довідки №/АП/13-01-55-02 від 04.11.2022 року, виданої Державною податковою службою України ГУ ДПС у Львівській області [PERSON] , згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року сума доходу 0,00 грн; декларації про майновий стан доходи за період з 01 січня 2022 року по 30 жовтня 2022 року сума доходу 0,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання\~щодо визначення\~розміру аліментів\~для дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище позивача,\~яка проживає\~разом з\~дитиною,\~займається її\~вихованням,\~і відповідача\~(є\~особою працездатного\~віку,\~приватним підприємцем)\~-\~платника аліментів,\~прожитковий мінімум\~для дитини\~відповідного віку,\~а також\~з врахуванням\~рівності прав\~та обов`язків\~батьків щодо\~дитини,\~вимог розумності\~та справедливості\~визначає їх\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~3000\~гривень щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~починаючи з\~дня вступу\~рішення в\~законну силу і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved