Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

22.11.2022 заявник [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , заявник, як спадкоємець після померлої звернулась до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після померлої, але державний нотаріус відмовила у видачі спадщини, пояснивши, що недостатньо документів, що підтверджують родинних стосунків між спадкодавецею та заявником. Факт родинних відносин підтверджується довідкою про народження [PERSON] та свідоцтвом про народження [PERSON] , які рідними сестрами, а також свідоцтвом про народження заявника, де [PERSON] зазначена матір`ю. У зв`язку з чим [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] , як племінниці та тітки відповідно. 23.11.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, уповноважила представника [PERSON] представляти її інтереси. Зацікавлена особа у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 409 (а.с. 5). 04.11.2022 [PERSON] звернулась до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . Листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.11.2022 №642/02-14 роз`яснено [PERSON] , що у наданих документах недостатньо документів, що підтверджують родинні стосунки між спадкодавицею - [PERSON] та спадкоємицею [PERSON] , як тітки та племінниці (а.с.6). [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується довідкою про народження № А-00783 (а.с.7). З зазначеної довідки про народження №А-00783 вбачається, що батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON] . Батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.11). З копії свідоцтва про народження № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , тобто батьками [PERSON] (мати заявника) та [PERSON] (спадкодавиця) є одні особи. Отже, [PERSON] та [PERSON] рідні сестри, тобто [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] (заявник). Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] , після реєстрації шлюбу [PERSON] (спадкодавиця) було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). З копії свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] (мати заявника) вбачається, що після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно призвище [PERSON] (а.с.10). Батьками заявника [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) зазначені у свідоцтві батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Як вказує заявник у заяві, у 1985 році вона уклала шлюб який був зареєстрований у Російської Федерації, після укладення шлюбу прийняла прізвище [PERSON] . У подальшому [PERSON] розірвала шлюб та здала оригінал свідоцтва про шлюб, у зв`язку з чим немає належного доказу факту родинних зв`язків між [PERSON] та померлою тіткою [PERSON] . На теперішній час отримати дублікат свідоцтва про укладення шлюбу, який був зареєстрований на теріторії Російської Федерації у 1985 році, на цей час не має можливості, оскільки дипломатичні відносини, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією, здійсненим у м. Мінську 14 лютого 1992 року, припинили свою дію 24 лютого 2022 року, тобто дипломатичні відносини між Україною та Російсью Федерацією розірвано. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб укладений між громадянином [PERSON] та [PERSON] було розірвано та зроблено актовий запис №403, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища йому - [PERSON] , їй - [PERSON] . Окрім того, з копії трудової книжки серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] вбачається, що при заповненні трудової книжки, [INFO] , у графі прізвище вказано [PERSON] , а у подальшому виправлено на прізвище [PERSON] та зроблено примітку, що [PERSON] змінила прізвище після укладення шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п.1 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, тощо. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч.1 ст. 76 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Аналізуючи надані суду письмові докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені під час розгляду справи, а також те, що можливість встановлення факту родинних відносин між заявником та її тіткою [PERSON] по лінії матері у іншому порядку та в інший спосіб на час розгляду справи втрачена, суд приходить до висновку, що надано достатньо доказів для встановлення факту родинних відносин, оскільки його встановлення необхідно заявниці для реалізації свого права на отримання спадщини.

Outcome: approved