Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Крім нього, спадкоємцем на майно, що залишилось після смерті матері, був його брат [PERSON] , якому він в усній формі передав право на оформлення спадщини, оскільки сам перебував на той час за кордоном і не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. [INFO] його брат [PERSON] помер і після його смерті він дізнався, що брат не оформив на себе спадщину після смерті матері. Обставин та причин чому брат не оформив на себе право на спадщину йому не відомо. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву в якій просить розглядати справу без її участі та позов задовольнити. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після її смерті залишилась спадщина, спадкоємцем за законом на яку є син померлої [PERSON] (а.с.6-8,10,11). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини, що стверджується відповідю Новоград-Волинської державної нотаріальної контори № 903/01-16 від 22.09.2022 року (а.с.33). Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті\~1269, частиною першою статті\~1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved