Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 17 жовтня 2015 року з відповідачем зареєстрував шлюб у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 324. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Однак з середини 2020 року сімейне життя між ними почало поступово погіршуватися, а саме постійно виникали сварки, розлад у стосунках, непорозуміння одне з одним. Відповідач перестала ночувати вдома та невідомо де знаходилася. Також вона не приймала участі у житті їх доньки, не піклувалася про неї та взагалі не цікавилася життям дитини. Протягом останнього року донька проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, тоді як дружина проживає окремо від них. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки наведені ним обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними, які були в минулому, не принесли жодних результатів. Оскільки їх шлюб виявився невдалим, спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам, спору щодо проживання дитини та майнового спору між ним немає, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бухтояров Р.О. не з`явилися, однак останній подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 жовтня 2015 року у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 324 (а. с. 5). Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а. с. 7). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через постійні сварки, розлад у стосунках, відсутність взаємопорозуміння. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнала, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved