Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

У грудні 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Кравченко О.В. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просить суд винести додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 800,00 грн. Одночасно із поданою заявою додає документи, які підтверджують вказаний розмір витрат. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.12.2022 року визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Справа передана судді 09.12.2022 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] - адвокат Кравченко О.В. не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До початку судового засідання на офіційну електронну адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, викладене у заяві про винесення додаткового рішення підтримала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За таких обставин суд розглядає дану заяву за відсутності сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно з п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник відповідача скористалась правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, сформувавши у системі «Електронний суд» 03.12.2022 року відповідну заяву. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить суд винести додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 800,00 грн., на підтвердження чого надає Акт №1 приймання-передачі від 22 червня 2021 року, відповідно до якого, за надані послуги до сплати належить 3 375,00 грн.; Акт №2 приймання-передачі від 10 грудня 2021 року, відповідно до якого, за надані послуги до сплати належить 5 400,00 грн.; Акт №3 приймання-передачі від 13 грудня 2021 року, відповідно до якого, за надані послуги до сплати належить 1 350,00 грн.; Акт №4 приймання-передачі від 08 листопада 2022 року, відповідно до якого, за надані послуги до сплати належить 675,00 грн.; Договір №15 разом із Додатком №1 про надання правової допомоги від 17 червня 2021 року, укладений між [PERSON] та Адвокатом Кравченко О.В. [PERSON] не подала до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу або доводів щодо їх неспівмірності, тому відсутні правові підстави для відмови у стягненні цих витрат на користь [PERSON] . Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Враховуючи викладене, дослідивши наявні у справі докази та зважаючи на те, що рішенням суду від 29.11.2022 року у позові [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено, суд приходить до висновку, що заявлена сума витрат у розмірі 10 800,00 грн. є обґрунтованою з огляду на категорію справи та кількість витраченого часу. Оскільки при ухваленні рішення Святошинським районним судом м. Києва не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості.

Outcome: approved