Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача, в якому просила: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 58234 грн.05 коп., штраф в розмірі 116468 грн. 10 коп., а разом 174702 грн. 15 коп.; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 27 червня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання послуг. За даним договором позивач зобов`язався за завданням відповідача надати комплекс послуг, спрямованих на відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме: будинок розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.4. Договору замовник гарантує та підтверджує, що на момент укладення Договору, протягом строку його дії та під час укладання основного договору об`єкт не є і без відома виконавця не буде відчужуваним в будь-який спосіб: проданим, переданим безкоштовно, подарованим, заставленим, не є і не буде переданим до статутного фонду юридичних осіб; під арештом та/або забороною відчуження не перебуває, судових позовів щодо нього немає; будь-які права інших осіб на об`єкт відсутні; договорів стосовно будь-якого використання об`єкту, в т.ч. його оренди, немає і без відома виконавця укладено не буде. Замовник гарантує, що об`єкт не перебуває в іпотеці (заставі) та/або податковій заставі. Згідно п. 6.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 27.12.2020, крім випадку, коли виконавець виконає взяте на себе за Договором зобов`язання достроково. Зобов`язання за Договором діють до повного виконання. У випадку невиконання або неналежного виконання замовником взятих на себе за Договором зобов`язань щодо підписання акту приймання-передачі наданих за Договором послуг та оплати цих послуг виконавця, Договір діє до повного розрахунку замовника з виконавцем. У п. 6.4. Договору зазначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом десяти днів до закінчення строку його дії, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах. Отже, термін дії Договору було продовжено на такий самий строк і на тих самих умовах, а саме до 27.06.2021. Відповідно до п. 2 Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання послуг продавцеві нерухомості від 21 червня 2020 року замовник підтверджує, що за Договором виконавцем були надані послуги, встановлені п. 1.1. -1.4. Акта, у повному обсязі і належним чином, претензії по якості або обсягу наданих послуг відсутні. Відповідач звернулася до Позивача 09.03.2021 з заявою щодо розірвання Договору в односторонньому порядку. Згідно з умовами Договору (п. 6.3.2.) договір може бути розірваний за ініціативою будь-якої сторони у випадках невиконання однією із сторін умов Договору. Отже у Відповідача відсутні підстави для розірвання Договору в односторонньому порядку, оскільки відповідно до Актів замовник підтверджує належність та обсяги виконаних зобов`язань. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 12.03.2021 будинок [ADDRESS] було відчужено за договором купівлі-продажу та зареєстровано право власності за [PERSON] . Таким чином, відповідач порушила умови п. 2.4. Договору, відповідно до якого Замовник не мала права на відчуження об`єкта без відома позивача. Відповідно до п. 4.2. Договору розмір винагороди Виконавця за договором становить 5 % від кінцевої ринкової ціни об`єкту. Зазначені грошові кошти замовник зобов`язується сплатити виконавцеві на вказаний у Договорі рахунок протягом 3 банківських днів, наступних за днем підписання основного договору або акту приймання-передачі наданих за Договором послуг. Згідно з п. 4.3. Договору у випадку, якщо Замовником укладено Основний договір, і при цьому Замовник ухиляється від підписання акту прийому-передачі наданих послуг, винагорода в сумі, значеній п. 4.2. Договору, підлягає сплаті виконавцю протягом 3 банківських днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги виконавцем. У п. 5.1. Договору зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання замовником вимог п. п. 4.2., 4.3. Договору останній зобов`язується сплатити на користь виконавця штраф у розмірі 10% від рекомендованої стартової ціни об`єкту (п. 2.6.) та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від несплаченої (несвоєчасно сплаченої) Замовником грошової суми на користь Виконавця за кожний день прострочення виконання зобов`язання. 09.03.2021 Відповідач звернулася до Позивача з заявою про розірвання Договору в односторонньому порядку, достеменно знаючи, що відповідно до умов Договору у випадку відчуження Об`єкту Замовник має сплатити Винагороду за надані послуги. Відповідач запевняла, що взагалі знімає об`єкт з продажу за сімейними обставинами, однак 12.03.2021 об`єкт був відчужений особисто відповідачем. Отже, відповідач порушила умови Договору, про що була повідомлена 10.03.2021, але добровільно розрахуватися за надані послуги відмовилася. Відповідно до пунктів 4.2 та 5.1 Договору сума винагороди виконавця та штраф за невиконання умов договору складають: рекомендована стартова ціна за об`єкт - 42 000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 15.03.2021 - 27.7305, склало 1164681 гривень 00 коп., використовується як базова для розрахунку. Винагорода виконавця - 5%, а саме: 58234 гривні 05 коп., штраф - 10 %, а саме: 116468 гривень 10 коп. Загальна заборгованість по Договору складає - 174702 гривні 15 коп. На даний час відповідач свої зобов`язання за Договором не виконала, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду. В судовому засіданні позивач, представник позивача, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач, представник позивача, кожен окремо, в судових засіданнях 09.08.2021 року, 23.11.21 року, проти позовної заяви заперечували в повному обсязі, просили суд відмовити у її задоволенні. В подальшому відповідач, представник відповідача, в судові засідання не з`являлись, про дату та час судових засідань повідомлялись належним чином, про причини неявки, а також поважність причин неявки в судові засідання, не повідомили. Суд вислухавши в судовому засіданні позивача, її представника, відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON] зареєстрована, як фізична особа підприємець (арк.с.7). 27 червня 2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг. Відповідно до п. 2.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок сприяти відчуженню об`єкту, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п.2.3. договору об`єкт належить замовникові на підставі договору дарування. Відповідно до п.п.2.4. договору замовник гарантує та підтверджує, що на момент укладення Договору, протягом строку його дії та під час укладання основного договору об`єкт не є і без відома виконавця не буде відчужуваним в будь-який спосіб: проданим, переданим безкоштовно, подарованим, заставленим, не є і не буде переданим до статутного фонду юридичних осіб; під арештом та/або забороною відчуження не перебуває, судових позовів щодо нього немає; будь-які права інших осіб на об`єкт відсутні; договорів стосовно будь-якого використання об`єкту, в т.ч. його оренди, немає і без відома виконавця укладено не буде. Замовник гарантує, що об`єкт не перебуває в іпотеці (заставі) та/або податковій заставі. Відповідно до п.п.2.5. сторони досягли взаємної згоди щодо вартості об`єкта, яка буде оголошуватися виконавцем при проведенні переговорів з третіми особами, у тому числі у засобах масової інформації 44500 у.о. Рекомендована виконавцем стартова ціна 42000 у.о.(п.п.2.6. договору). Відповідно до п.п. 2.7. сторонами досягнуто взаємної згоди про те, що у випадку укладення основного договору між замовником і третьою особою замовник зобов`язується протягом трьох днів повідомити виконавця про факт укладання основного договору та сплатити послуги виконавця. Виконавець має беззаперечне право на отримання винагороди, передбачено п. 4 договору. Відповідно до п.п.3.3. договору замовник зобов`язується не ініціювати будь які переговори з третіми особами без участі виконавця, а у випадку виникнення подібних намірів третіх осіб повідомити про це виконавця. Відповідно до п.п. 4.2. договору розмір винагороди виконавця за договором становить 5% від кінцевої ринкової ціни об`єкту. Зазначені кошти замовник зобов`язується сплатити виконавцеві на вказаний у договорі рахунок протягом 3 банківських днів, наступних за днем підписання основного договору або акту приймання передачі наданих за договором послуг. У випадку, якщо замовником укладено основний договір, і при цьому замовник ухиляється від підписання акту прийому передачі наданих послуг, винагорода в сумі, визначеній у п.п. 4.2. договору підлягає сплаті виконавцю протягом 3 банківських днів з моменту пред`явлення відповідно вимоги виконавцем (п.п.4.3. договору). Відповідно до п.п.5.1. договору у випадку невиконання або неналежного виконання замовником вимог п.п.4.2.,4.3. договору останній зобов`язується сплатити на користь виконавця штраф у розмірі 10% від рекомендованої стартової ціни об`єкта та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від несплаченої замовником грошової суми на користь виконавця за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п.5.3. договору у випадку, якщо протягом шести місяців з моменту розірвання чи закінчення дії даного договору, замовник укладе основний договір з третіми особами. інформацію, про яких було надано виконавцем, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю повну суму винагороди , визначену в п. 4.2. Відповідно до п.п.6.1. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 27.12.2020 року, крім випадку, коли виконавець виконає взяте на себе зобов`язання достроково. Зобов`язання за договором діють до повного їх виконання. Відповідно до п.п.6.3. договору договір може бути розірваний: достроково за взаємною згодою сторін, про що сторонами підписується додаткова угода про розірвання договору, в якій врегульовані всі фінансові питання щодо понесених витрат та компенсацій; за ініціативою будь якої сторони у випадках невиконання однією із сторін умов договору у порядку, визначеному чинним законодавством. Відповідно до п.п.6.4. у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом десяти днів до закінчення строку його дії, він вважається продовженим на такий самий строк на таких же самих мовах. Відповідно до п.п.7.9. договору виконавець та замовник підтверджують, що однаково розуміють значення та умови договору, його правові наслідки, дійсність намірів при його укладанні, а також те, що договір не вчинений під впливом помилки, обману, у результаті зловмисної домовленості сторін, та не є фіктивним та удаваним (арк.с.16-18). 03 вересня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, 05 листопада 2020 року, 28 грудня 2020 року, 06 січня 2021 року, ФОП [PERSON] та [PERSON] було підписано Акти прийому-передачі наданих послуг продавцеві нерухомості № від 27.06.2021 року (Договір), відповідно до яких, зокрема: виконавцем замовнику надані послуги: консультації з питань, що стосуються підготовки до відчуження об`єкта нерухомого майна, зазначені в п.п. 1.1. договору; використані всі доступні виконавцю електронні бази даних, сайти в мережі інтернет та інші рекламно інформаційні ресурси для пошуку максимально вигідної для замовника пропозиції по відчуженню об`єкта; підготовлений і організований огляд об`єкта потенційним покупцем 03.09.2020, 20.10.2020року,05.11.2020 року, 28.12.2020 року,06.01.2021 року; проведено аналіз правовстановлюючих документів. Замовник підтвердив, що виконавцем були надані послуги, встановлені п.1.1.-1.4. Акта в повному обсязі, і належним чином, претензій по якості та обсягу наданих послуг відсутні (арк.с.9-13). 09.03.2021 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з заявою про розірвання договору про надання послуг від 27.06.2021 року в односторонньому порядку (арк.с.15). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 12.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. посвідчено договір купівлі продажу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору право власності на домоволодіння зареєстровано за [PERSON] (арк.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням норм ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийнята пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Доводи відповідача про те, що при зустрічі з [PERSON] , остання повідомляла про те, що відповідачу не треба буде нічого їй сплачувати при продажу будинку, а також те, що нею ( [PERSON] ) було підписано договір, який вона навіть не читала та не була ознайомлена з його змістом, будь якими належними та допустимими доказами не підтверджено. При цьому, сторонами у даній справі не заперечено, що договір було підписано, як позивачем так і відповідачем, при підписанні договору кожна з сторін мала повний обсяг цивільної дієздатності. Після підписання договору, у випадку, незгоди з певними його умовами, [PERSON] не вносила пропозиції щодо внесення змін до договору, користувалася послугами під час виконання договору, зокрема сама відповідач не заперечувала в судовому засіданні, а у поданому відзиві на позовну заяву від 26.04.2021 року підтвердила, що показ її домоволодіння, ріелторами, які працюють у ФОП [PERSON] здійснювався. Наведене за висновком суду спростовує доводи відповідача та її представника про те, що [PERSON] не володіла достатньою інформацією щодо умов договору. Також суд вважає, що при підписанні договору, у разі незгоди з його умовами [PERSON] не була позбавлена можливості відмовитися від його підписання. Наведене узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду № 904/2073/19, у якій зазначено, що на кожну із сторін, яка підписує договір покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладання договору, до моменту його підписання. Твердження відповідача, про те що ФОП [PERSON] послуги з продажу домоволодіння надавалися формально, так як на огляд будинку, на думку [PERSON] , приходили люди, які не мали дійсного наміру купувати будинок є особистим судженням відповідача, на підтвердження якого докази не надані. Також, суд вважає, що відповідачем не підтверджено будь якими належними та допустимими доказами, що домоволодіння не було продано внаслідок завищеної вартості домоволодіння, запропонованої позивачем, зокрема, відповідач не була позбавлена можливості надати суду докази, щодо ринкової вартості домоволодіння, на підтвердження зазначених обставин. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пояснень відповідача [PERSON] в судовому засіданні продаж домоволодіння був здійснений нею за 40000 доларів США. Посилання відповідача на те, що покупець квартири [PERSON] не користувалась послугами ФОП [PERSON] , а користувалася послугами інших ріелторів, не є такими, які передбачають звільнення відповідача від виконання умов підписаного нею договору. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач до розгляду справи судом, не зверталася безпосередньо до позивача зі скаргами, претензіями щодо неналежного виконання договору та надання послуг з продажу майна неналежної якості. Суд звертає увагу, що сам лише факт самостійного укладення відповідачем договору купівлі продажу належного їй майна, не свідчить про те, що позивачем послуги надавались неналежної якості, а укладений договір не виконувався. Крім того, суд зауважує, що сторонами при укладенні договору було узгоджено підстави його розірвання, однак, звертаючись до позивача з заявою про розірвання договору в односторонньому порядку, відповідних підстав, які передбачені Законом, для одностороннього розірвання договору відповідачем, а ні у поданій позивачу заяві, а ні в судових засіданнях, не обґрунтовані. Аналізуючи, клопотання представника відповідача, відповідно до якого останній просив визнати підписані сторонами Акти прийому передачі виконаних робіт недійсними, суд звертає увагу на посилання представника відповідача про те, що 09.03.2021 року, відповідач погано себе почувала, а позивач скористалася поганим самопочуттям [PERSON] та надала їй Акти на підпис, хоча в дійсності послуги надані не були. Таке твердження, судом прийнято бути не може, так як є суперечливим, як до пояснень сторін так і до письмових матеріалів справи, так як, якщо відповідач погано себе почувала, як вона могла самостійно звернутися до відповідача. Вказуючи на те, що судом не можуть бути прийняті Акти виконаних робіт, представник відповідача нічого не зазначає, щодо поданої заяви про розірвання договору, вважаючи її написання таким, що відповідало дійсній волі відповідача. Таким чином, суду не доведено, чому, підписані сторонами Акту прийому передачі виконаних робіт не можуть бути прийняті внаслідок поганого самопочуття позивача, а заява про розірвання договору, написана у той же самий день є дійсною. Крім того, суд звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу відповідачем було укладено 12.03.2021 року, тобто через два дні після звернення до позивача з заявою про розірвання договору, що відповідно свідчить про те, що позивачем було надано відповідачу послуги за договором, у тому числі щодо правового аналізу правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим відповідач продала майно у короткі строки, зокрема і у короткі строки після подачі заяви про розірвання договору. Твердження представника відповідача про те, що судом не може бути прийнятий Акт за 20.10.2020 року, так як з 17.10.2020 року відповідач знаходилась на лікуванні, суд не приймає, так як відповідно до копії з медичної картки позивач перебувала на лікуванні з 27.10.2020 року (арк.75). Суд, також не приймає твердження представника відповідача про те, що положення укладеного договору суперечать діючому законодавству та обмежують відповідача у розпорядження своєю власністю, так як відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідач, реалізуючи своє право на розпорядження власністю, з метою продажу належного їй майна звернулася до позивача за наданням відповідної послуги, та підписала з нею договір. При цьому, з метою надання послуги зі сприяння у відчуженні об`єкту нерухомості, позивач мала знати, чи не відчужене це майно, чи не накладено заборони на відчуження майна, в період надання послуги. Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами по справі, що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку порушила умови договору від 27 червня 2020 року, а тому з цих підстав вимоги позивача про стягнення з відповідача розміру винагороди підлягають задоволенню, однак з суми, за яку фактично було продано домоволодіння, що було визнано відповідачем в судовому засіданні, а саме з суми 40000 доларів США, що за курсом НБУ складає суму 55460 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу відповідно до п.п.5.1. договору, суд вважає, що ця вимога задоволенню не підлягає, так як відповідно до зазначеного пункту договору у випадку невиконання або неналежного виконання замовником вимог п.п.4.2., 4.3. договору останні зобов`язується сплатити на користь виконавця штраф у розмірі 10% від рекомендованої стартової ціни об`єкту. Однак, в судовому засіданні встановлено, що Акт прийому передачі виконаних робіт після підписання основного договору купівлі- продажу підписано не було, а тому відповідно до зазначеного пункту договору у відповідача не виник обов`язок сплати основної винагороди саме за п. 4.2 або 4.3. Договору, та як наслідок не виникло прострочення, при цьому позивачем не доведено, що вона зверталася до відповідача з вимогою про сплату вартості послуг за договором, у зв`язку з його порушенням з боку відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми штрафу на користь відповідача. Відповідно до ст. 77\~ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд на підставі всебічного вивчення поданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми за договором про надання послуг у розмірі 55460 грн., що у відсотковому значенні від суми заявленої до стягнення позивачем становить 33 %, то відповідно з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 554, 60 грн. В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат. Розглядаючи, заявлене клопотання суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 17 травня 2021 року між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги (арк.с.54). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано: договір №17/05/2-21 від 17.05.2021 року, рахунок на оплату за договором, копію квитанції про сплату [PERSON] ФОП [PERSON] 22000 грн. (арк.с.52-53,54,55) Однак, відповідачем не надано достатніх та допустимих доказів, в повному обсязі, на підтвердження понесених витрат, а саме: акту приймання-передачі виконаних робіт, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: partial