Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 03 квітня 2020 року [PERSON] , звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що він 04 жовтня 2005 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Шлюб між ними розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03.01.2020 року. 13 -го липня 2005 року, до укладення шлюбу, він придбав квартиру по [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2005 року. Дану квартиру він придбав за особисті кошти. У липні 2017 року він вирішив зробити обмін даної квартири на іншу, продати квартиру на [ADDRESS] та купити квартиру по [ADDRESS] . Так як він перебував на той час в шлюбі з відповідачкою, а його робота в поліції пов`язана з постійним ризиком для життя і також часто направляли у відрядження в зону ОСС, тому вони вирішили оформити договір купівлі-продажу на відповідача. Належну йому квартиру він продав громадянці [PERSON] , вартістю 28739,00 грн. І в цей же день купив у [PERSON] - дочки [PERSON] квартиру [ADDRESS] площею 27.,5 м. кв., загальною 51,0 м. кв, вартістю 49420 грн. Таким чином, вказані обидві угоди вчинені ним послідовно в один день. Так що відповідно наступна квартира була придбана за кошти вилучені з продажу попередньої квартири , а саме на його особисті кошти. Також були придбані земельні ділянки, а саме земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.0500 га , вартістю 42 685,00 грн. та земельну ділянку для ведення садівництва загальною площею 0,0310 , вартістю 16349 грн., що розташовані за адресою [ADDRESS] . Таким чином, майно придбане за його особисті кошти до розірвання шлюбує його особистою власністю. В той же час оскільки їх технічно неможливо відокремити від вищевказаного майна подружжя, він має право на відповідне збільшений його частки у праві власності на наявне на даний час нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вартість спірного майна після розірвання шлюбу істотно збільшилася у результаті внесення ним особистих коштів при придбанні квартири та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом : загальна вартість майна придбаного в шлюбі 16.06.2018 року, а саме квартири [ADDRESS] та земельних ділянок становить 108454 грн. Розмір його частки в спірному майні є більший ніж 1/2 . Розмір його частки у спірних правовідносинах визначається від вартості майна і він збільшився у зв`язку з врахуванням на його особистих коштів із продажу попередньої квартири 28739 грн. Враховуючи вартість майна 108454 грн., його особисті кошти 28739. Вартість 1/2 частини половини становить 54227 плюс 28739 грн.. відповідно вартість його частки збільшилася з 54227 грн. до 82996 грн. і відповідно становить 75% у вартості майна на даний час, тобто у частках це - 3/4. Вартість роздільного майна визначена у договорі купівлі-продажу від 16.06.2018 року квартири по [ADDRESS] , вартістю 28739.00 грн.. Вартість спірного майна визначена у договорі купівлі-продажу від 16.06.2018 року на квартиру [ADDRESS] житловою площею 27.5 м. кв., загальною 51.0 м,кв, вартістю 49420 грн., на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.0500 га, договір купівлі продажу від 16.06.2018 року за № 800, вартістю 42 685.00 грн. та земельну ділянку для ведення садівництва загальною площею 0,0310 га договір купівлі-продажу від 16.06.2018 року за №802, вартістю 16349 грн.. що розташовані за адресою [ADDRESS] . Тому просить суд ухвалити рішення , яким визнати за ним право власності на 3/4 частки квартири та земельних ділянок. 29 липня 2020 року на адресу суду від представника відповідача поступив відзив на позов, згідно якого вважають, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки кв. [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0500 га, кадастровий номер 2610600000:23:005:0055 та земельна ділянка для ведення садівництва загальною площею 0,0310 га, кадастровий номер 2610600000:23:005:0079, куплена за особисті кошти відповідача та її батьків, що підтверджується договорами купівлі-продажу № 798 від 16 червня 2018 року та № 802 від 16 червня 2018 року. Сторонами цих договорів виступає [PERSON] у якості покупця та [PERSON] у якості продавця. У цих договорах жодним чином не зазначено позивача, тобто він не був стороною по договору. 3 2015 року відповідач перебувала за кордоном на заробітках і тому мала особисті кошти, які передала продавцеві з метою придбання згаданих земельних ділянок та квартири, що зазначено у п. 4 договорів № 798 та № 802 від 16 червня 2018 року. Крім того, вона неодноразово зичила кошти в [PERSON] і в подальшому віддавала їх особисто. 13 липня 2005 року позивачем укладено договір купівлі-продажу кв. [ADDRESS] . Позивач стверджує, що він за власні кошти придбав цю квартиру, однак це не відповідає дійсності. З метою придбання цієї квартири 14 липня 2005 року позивачем укладено кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 58140 грн. з кінцевим терміном погашення кредитного зобов`язання до 26.06.2020 року та договір іпотеки кв. [ADDRESS] , № Д-650. 04 жовтня 2005 року, тобто через три місяці після укладання кредитного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк», між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. 30 грудня 2014 року зобов`язання за цим кредитним договором виконані спільними сімейними коштами, договір іпотеки № Д-650 припинив свою дію, про що зроблено запис в Державному реєстрі іпотек. Ці обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 216796463 від 17 липня 2020 року. Тому просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 17 серпня 2020 року позивач подав на адресу суду відповідь на відзив, відповідно до якого вважає, що факт придбання майна на особисті кошти відповідача повинен бути підтверджений доказами . А твердження про те ,що з 2015 року відповідач перебувала за кордоном на заробітках і тому мала особисті кошти, які передала продавцеві з метою придбання згаданих земельних ділянок та квартири, що зазначено у п. 4 договорів № 798 та № 802 від 16 червня 2018 року не може носити характер «особистих» та, як за позовом колишньої дружини шлюб між ними розірвано тільки 03-го січня 2020 року, а значить посилатися на той факт що гроші за які було придбане спірне майно являється особистими коштами відповідачки неможна тому, що на той час вони проживали разом , мали спільні кошти і вели спільне господарство. Факт неодноразового позичання коштів в [PERSON] , не підтверджений жодним доказом. Також твердження відповідача , що з метою придбання квартири кв. [ADDRESS] , ним 14 липня 2005 року укладено кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 58140 грн. з кінцевим терміном погашення кредитного зобов`язання до 26.06.2020 року та договір іпотеки кв. [ADDRESS] . № Д-650 не відповідає дійсності тому, що в договорі купівлі-продажу від 13.07.2005 року в п.3 зазначено, що « продаж квартири проводиться за 8400 грн. які покупець сплатив продавцям повністю до підписання цього договору». Договір купівлі продажу від 13.07.2005 року посвідчувався приватним нотаріусам Маркеловою І.М., а договір іпотеки посвідчувався приватним нотаріусам Трачук Л.В. уже 14.07.2005 року. Хоче зазначити, що позику в АТ «ПриватБанк» він отримував двічі де грантом виступала квартира кв. [ADDRESS] , що якраз і підтверджується витягами поданими відповідачем. Таким чином, майно придбане за його особисті кошти до розірвання шлюбу є його особистою власністю. В той же час оскільки їх технічно неможливо відокремити від вищевказаного майна подружжя, він має право на відповідне збільшення його частки у праві власності на наявне на даний час нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08 квітня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 жовтня 2005 року по 03 січня 2020 року який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.01.2020 року, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та рішення суду (а.с.7-8). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.07.2005 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.06.2018 року [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] (а.с. 11-12). Згідно договорів купівлі-продажу від 16.06.2018 року [PERSON] придбала у [PERSON] - квартиру [ADDRESS] , вартістю 49420 гривень що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0500 гектара, вартістю 42685 гривень, що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 2610600000:23:005:0055 та земельну ділянку для ведення садівництва, загальною площею 0,0310 гектара, вартістю 16349 гривень, що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 2610600000:23:005:0079 (а.с.13-18) . 14.07.2005 року [PERSON] було укладено кредитний договір № IFJWGK00000033 з «ПриватБанк» на отримання кредитних коштів шляхом: надання готівки через касу на строк до 26.06.2020 р., включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 58140,00 (п`ятдесят вісім тисяч сто сорок грн.. 00 коп.) на наступні цілі: придбання житла у сім 51000,00 гривень (п`ятдесят одна тисяча грн..00 коп.) та на сплату страхових платежів у сумі 7140,00 гривень (сім тисяч сто сорок грн.. 00 коп.) зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17 %на суму залишку заборгованості за Кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11 даного договору. Періодом сплати вважати період з «21» по «26» число кожного місяця. (а.с. 101-102) 14.07.2005 року [PERSON] уклав договір іпотеки з Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» відповідно до якого 2. за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця, що випливають з кредитного договору № IFJWGK00000033 від 14.07.2005 року , з : повернення кредиту, наданого у вигляді не поновлювальної кредитної лінії в сумі 58 140,00 (п`ятдесят вісім тисяч сто сорок) гривень у строк до «26» червня 2020 р. включно; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17 % на суму залишку заборгованості за кредитом у Період сплати з «21» по «26» число кожного місяця; 7.В забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку належну йому на праві приватної сумісної власності: Двохкімнатну квартиру, загальною площею 43,0 (сорок три) м.кв., житловою площею 26,8 (двадцять шість цілих і вісім) м.кв. , що належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. 13.07.2005 за р.№ Д-497, та зареєстрованим в державному реєстрі правочинів 13.07.2005 року за № 706364, що підтверджується витягом № 1217941. Право власності на нерухоме майно зареєстрована в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.07.2005 року , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7779923, виданим Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 14.07.2005 року, реєстраційний номер 11367728, номер запису 4086 в книзі Д10. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 14.07.2005 року, номер витягу 7779992, реєстраційний номер 11367728, загальна вартість нерухомого майна становить 8377,00 (вісім тисяч триста тридцяти сім) гривень. Предмет іпотеки зареєстрований у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об`єкт права власності . Нерухоме майно , зазначене в цьому пункті, передається в іпотеку разом з усіма його приналежності ми. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 98-100). 02.03.2018 року [PERSON] написав розписку [PERSON] , [INFO] жителю [ADDRESS] про те, що він отримав грошову суму в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США, готівковим способом на проведення ремонту в квартирі за адресою [ADDRESS] . Зобов`язується повернути борг в повному обсязі , в сумі в строк до 31 грудня 2020 року. (а.с. 159-160). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.3 ч.1 ст. 57 СК України, Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843 цс 17. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Позивач, в свою чергу, зазначає, що майно повинно бути поділено з урахуванням тієї обставини, що спірна квартира та земельні ділянки були придбані на кошти, вилучені з продажу попередньої квартири, яка була його особистою власністю. Отже він має право на 3/4 частки в спільному сумісному майні. Частина 1 статті 3 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З урахуванням всіх досліджених у справі доказів суд вважає, що спірні квартира та земельні ділянки в [ADDRESS] придбані подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю. Суд доходить висновку, що частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. Суд відхиляє доводи позивача, що квартира та земельні ділянки в [ADDRESS] придбані за його особисті кошти, належні йому від продажу квартири [ADDRESS] , яка була його особистою власністю, з огляду на таке. Так, як встановлено судом, квартира [ADDRESS] була продана [PERSON] 16.06.2018 року за ціною 28379 гривень. В той же час, квартира та земельні ділянки в [ADDRESS] придбані [PERSON] за загальною вартістю 108454 гривень. Таким чином, суду не доведено, що коштів від продажу квартири [ADDRESS] було достатньо для придбання квартири та земельних ділянок в [ADDRESS] . Крім того, суд враховує, що хоч квартира [ADDRESS] була придбана позивачем до шлюбу, а саме- 14.07.2005 року, однак набута позивачем в кредит, про що свідчить кредитний договір та договір іпотеки (а.с.105-109) з кінцевим терміном погашення 26.06.2020 року, тобто в період коли сторони перебували в шлюбі, який був розірваний 03.01.2020 року. Доказів того, що вказаний кредит був погашений до реєстрації сторонами шлюбу 04.10.2005 року суду не надано. На підставі наведеногота ст. ст. 328, 392, 57, 60, 63, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: partial