Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свій позов обгрунтовувала тим, що вона із відповідачем з 29.09.2012 р. по 23.01.2020 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Змінено прізвище позивачки [PERSON] на дошлюбне [PERSON] . Під час перебування сторін у шлюбі 14.08.2014 р. між відповідачем [PERSON] та ТзОВ «Скай Центр ЛТД» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому, а саме квартири площею 70.67 кв.м., що знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] , загальною вартістю на момент укладення договору - 487 623 грн. Відповідно до довідки №0303-01 від 03.03.2015 р. виданої\~ ТзОВ «Скай Центр ЛТД», [PERSON] в повній мірі сплатив грошові кошти у розмірі 487623 грн. за квартиру площею 70.67 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому від 14.08.2014 р. Позивач вважає, що майнові права на вказану квартиру є об`єктом спільного сумісного майна подружжя. Крім того, рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.11.2020 р. по справі №344/5640/19 судом встановлено, що під час шлюбу [PERSON] \~ та [PERSON] сторони набули у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67.8 кв.м., автомобіль марки MERCEDES-BENZ C220, 2011 року випуску та майнові права на квартиру площею 70.67 кв.м., що знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] . Позивач звертає увагу суду на те, що з метою уникнення поділу майнових прав на вказану квартиру, відповідач [PERSON] намагався перевести права покупця за договором купівлі-продажу\~ нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому на свою матір [PERSON] , уклавши з нею 30.03.2017 р. додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у\~ майбутньому. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.03.2021 р. у справі №344/7069/19, залишеним в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.08.2021 р., визнано додаткову угоду №1 від 30.03.2017 р. укладену між [PERSON] та [PERSON] до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у\~ майбутньому від 14.08.2014 р. укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Скай Центр ЛТД» - недійсною. Таким чином, позивач просить суд визнати за нею майнові права на 1/2 частину квартири площею 70.67 кв.м., що знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому від 14.08.2014 р., укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Скай Центр ЛТД». Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.09.2022 р. дана справа передана у провадження судді Атаманюка Б.М. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.09.2022 року справу прийнято до провадження судді Атаманюка Б.М., розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання 12.12.2022 р. не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Поляка П.П. на електронну адресу суду 12.12.2022 р. надійшла заява, за змістом якої він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, справу розглядати без участі позивача та представника. Також у заяві вказано, що докази понесених судових витрат на правову допомогу будуть подані позивачем протягом п`яти днів. Відповідач [PERSON] у судове засідання 12.12.2022 р. не прибув повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача [PERSON] \~ до суду 12.12.2022 р. надійшла заява в якій він просив суд повторно відкласти судове засідання з причин поганого самопочуття, додатково повідомив суд, що між сторонами триває процес мирного врегулювання спору. З врахуванням того, що відповідач [PERSON] та його представник повторно не прибули у судове засідання, з часу відкриття провадження у справі жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, не надійшло, а тому, суд приходить до висновку, що повторна неявка відповідача та їхнього представника в судове засідання є неповажною, а відтак суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі сторони відповідача, за наявними матеріалами справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У ході судового розгляду справи судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2019 р. розірвано. Змінено прізвище позивачки [PERSON] на дошлюбне Граб. (а.с.11-13). Між відповідачем [PERSON] та ТзОВ «Скай Центр ЛТД» укладено договір від 14.08.2014 р. про купівлю-продаж нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому, а саме квартири площею 70.67 кв.м., що знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] , загальною вартістю на момент укладення договору 487 623 грн. (а.с.14-17). Відповідно до довідки №0303-01 від 03.03.2015 р. виданої\~ ТзОВ «Скай Центр ЛТД» [PERSON] в повній мірі сплатив грошові кошти у розмірі 487623 грн. за квартиру площею 70.67 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому від 14.08.2014 р. (а.с.18-19). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.11.2020 р. по справі №344/5640/19 судом встановлено, що під час шлюбу [PERSON] \~ та [PERSON] сторони набули у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 67.8 кв.м., автомобіль марки MERCEDES-BENZ C220, 2011 року випуску та майнові права на квартиру площею 70.67 кв.м., що знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] (а.с.20-27). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.03.2021 р. у справі №344/7069/19, залишеним в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.08.2021 р., визнано додаткову угоду №1 від 30.03.2017 р. укладену між [PERSON] та [PERSON] до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у\~ майбутньому від 14.08.2014 р. укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Скай Центр ЛТД» - недійсною (а.с.8-10, 28-35). Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначалося, в судовому порядку вже було встановлено обсяг спільного нажитого майна сторін під час шлюбу, що також і не оспорюється сторонами по справі,\~ а саме, що сторони набули у власність майнові права на квартиру площею 70.67 кв.м., яка знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на наведені положення закону діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу, визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України). Відповідно до ст. положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на майнові права на квартиру площею 70.67 кв.м., що знаходиться на 5 поверсі\~ в 1 під`їзді, у будинку [ADDRESS] , поширюється спільна сумісна власність подружжя [PERSON] та [PERSON] . Тому зазначені майнові права підлягають поділу між сторонами, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Відтак суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частки вищезазначеного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved