Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

06 серпня 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "Київський радіозавод" до ДП "Сетам", Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії. Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року вищевказану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі. 12 листопада 2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва було винесено ухвалу про закриття провадження у справі та роз`яснено, що даний позов підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. 08 грудня 2020 року позивачем було подано апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду. 24 грудня 2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Київський радіозавод" та призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ "Київський радіозавод" було залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року залишено без змін. 15 червня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла вищезазначена справа. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2021 року цивільну справу № 826/12348/18 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 17 червня 2021 року. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання та залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державного реєстратора ДП "Сетам" Борискевича Максима Ігоровича, [PERSON] , [PERSON] . 13 серпня 2021 року до суду від відповідача - 2 надійшов відзиив на позовну заяву, в якому зазначено, що МЮУ не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційну фірму "Селянин" та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 26 жовтня 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, яка була прийнята судом, як така, що подана відповідно до приписів ЦПК України. 27 жовтня 2021 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 16 серпня 2021 року надійшла копія реєстраційної справи № 1149823880000. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 3 березня 2022 року. 22 лютого 2022 року до суду від третьої особи [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Судове засідання 3 березня 2022 року не відбулось, у зв`язку із відпусткою судді Шаповалової К.В. Наступне судове засідання було призначено на 31 травня 2022 року. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи [PERSON] про зупинення провадження у справі. 19 липня 2022 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. Ухвалою суду від 22 липня 2022 року задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі як співвідповідача [PERSON] та відкладено судове засідання на 23 серпня 2022 року. У судове засідання 23 серпня 2022 року з`явились представники позивача, відповідача та треті особи не з`явились, про день та час судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріали справи, причини неявки суду не повідомили, заяв з процесуальних питань не подавали. Від представника відповідача Міністерства юстиції Українинадійшло клопотанням про відкладення розгляду справи. Судове засідання було відкладено на 26 жовтня 2022 року. 26 жовтня 2022 року у судове засідання з`явились представники позивача та представник відповідача Міністерства юстиції України, проте судове засідання не відбулось через тривалу відсутність світла у приміщенні суду. Наступне судове засідання було призначено на 8 грудня 2022 року. 8 грудня 2022 року представники позивача підтримали доводи, викладені у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову, вказали, що [PERSON] протиправно зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, яке належить позивачу, потім вніс вказане майно до статутного капіталу ТОВ ВКФ «Селянин", учасником якого він був, а потім майно було перепродано [PERSON] . З огляду на долучені до матеріалів справи докази, просили суд визнати недійсними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 червня 2016 року, 18 січня 2017 року, від 16 червня 2017 року, від 20 квітня 2018 року та скасувати записи про право власності № 18609645, № 20944201, № 25825139, припинити право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: склад (літ.1-Б), загальною площею 222,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 1149823880000. Закрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 1149823880000. Представник відповідача Міністерства юстиції України у судових засіданнях заперечувала проти заявлених вимог, вказала що Міністерство юстиції України не є належним відповідачем у справі, оскільки державний реєстратор, який реєстрував право власності за [PERSON] є самостійним суб`єктом та з 1 травня 2016 року здійснює повноваження з реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а отже МЮУ не має повноважень щодо внесення до ДРРП записів про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вчиняти інші реєстраційні дії. Просила у задоволенні позову щодо МЮУ відмовити. Інші відповідачі у справі та треті особи у судові засідання не з`явились, заяв з процесуальних питань суду не подавали. Поряд з цим 17 жовтня 2018 року, за час перебування у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва вказаної справи, від відповідача ДП «Сетам» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що державний реєстратор Борискевич М.І. самостійно приймає рішення за результатами розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, а отже ДП «Сетам» не має право втручатись у його діяльність. Зауважили, що державний реєстратор Борискевич М.І. звільнений за угодою сторін 25 липня 2017 року. У задоволені позову просили відмовити. 19 жовтня 2018 року [PERSON] надіслав до Окружного адміністративного суду м. Києва пояснення, в яких зазначив, що державний реєстратор здійснив перевірку всіх поданих власником документів на підтвердження права власності особи, яка звернулась із заявою про її реєстрацію, поряд з цим законодавство України не зобов`язує державного реєстратора перевіряти підписи на документах та ставити їх під сумнів. Крім того, позивачем не було доведено, що він має право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, скасування запису про державну реєстрацію якого він вимагає. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача МУЮ, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що відповідно до наказу Національного космічного агентства від 24 січня 2000 року № 9 на базі майнових комплексів ряду цехів, відділі та інших структурних підрозділі, в тому числі з урахування будівлі-складу № 20271, будівлі-битовки № 20272, будівлі-складу № 20273, будівлі-складу № 20273/2 було створено ДП «Київський радіозавод» (а.с. 15, т.1). Згідно із наказами НКА від 7 серпня 2003 року № 170 та від 31 травня 2005 року № 137 ДП «Київський радіозавод» було перетворене у ВАТ «Київський радіозавод» та до його статутного фонду передано майно за актом приймання-передавання нерухомого майна у власність від 8 серпня 2003 року, зокрема будівля-склад під № 20271 внесена до акту під номером 537 (а.с. 13, т. 1). Право власності на будівлю-склад № 20271 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за позивачем, що підтверджується інформацією з ДРРП, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1363172380000, номер запису про право власності 22543919 від 22 вересня 2017 року - об`єкт нерухомого майна будівля-склад (літера И2). Як зазначає позивач, 12 червня 2018 року підприємству стало відомо, що приватний нотаріус Пузік Ю.О. на підставі підроблених документів, зокрема договору купівлі-продажу від 14 липня 1999 року, підготував документи для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна склад (літ. 1-Б) площею 222,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, державний реєстратор Борискевич М.І. (ДП «Сетам»), не залишивши та не перевіривши відповідні документи, здійснив запис про право власності за [PERSON] на вказаний об`єкт (№ 1149823880000). Надалі, [PERSON] вніс це майно до статутного капіталу ТОВ ВКФ «Селянин», яке в подальшому продало це майно [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Київський радіозавод», ВГСП ПАТ «Київський радіозавод» «Готель -Комплекс» та ТОВ ВКФ «Селянин» в особі директора Мгеладзе З.Д. 29 червня 2016 року був укладений договір про оренду індивідуального майна № 15-1-16 строком до 31 грудня 2016 року. 23 грудня 2016 року між сторонами був укладений новий договір № 81-16 про оренду індивідуального майна строком дії з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. 29 грудня 2017 року між сторонами був укладений новий договір № 145-17н про оренду індивідуального майна строком дії з 1 січня 2018 року по 31 березня 2018 року. Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ ВКФ «Селянин» на умовах оренди приймає в строкове платне користування приміщення площею 11,4 кв. м та відкритий майданчик площею 821 кв.м, що є власністю ПАТ «Київський радіозавод», за адресою: м. Київ, вул. Приколійна, 21. (а.с. 22-24). 15 та 22 травня 2018 року ВГСП ПАТ «Київський радіозавод» «Готель -Комплекс» звернулось з листами до [PERSON] , як директора ТОВ ВКФ «Селянин», з вимогою про негайне звільнення займаної території, з підстав закінчення строку дії договору оренди від 29 грудня 2017 року та відсутності додаткових угод про продовження терміну договору (а.с. 34). Відповіді від директора ТОВ ВКФ «Селянин» Мгеладзе З.Д. орендодавець не отримав. Як зазначено у позовній заяві, орендар продовжував користуватись майном, усно повідомивши орендодавця про те, що вказане майно вже не належить ПАТ «Київський радіозавод». Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону визначено, що державній реєстрації прав підлягає право власності. Згідно із частиною третьою статі 10 Закону державний реєстратор: 1)встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; Статтею 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об`єкта. Реєстраційна справа в паперовій формі зберігається протягом десяти років з дати її закриття. Після закінчення цього строку реєстраційні справи в паперовій формі, не внесені за результатами експертизи їх цінності до Національного архівного фонду, знищуються в установленому законодавством порядку. Частиною першою статті 18 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Як вбачається з витребуваної ухвалою суду реєстраційної справи № 1149823880000 (об`єкт літ. 1-Б, м. Київ, вул. Приколійна, 21), вона спочатку містить документи щодо ТОВ «БТІ-Єврофасп», копії свідоцтва про право власності на будівлю торгівельного комплексу за адресою: [ADDRESS] , інформацію з ДРРП від 2 березня 2016 року щодо земельної ділянки за адресою: : [ADDRESS] , документи щодо ТОВ «Лара», інформацію з ДРРП щодо ТОВ «Лара», рішення державного реєстратора Франчак З.А. щодо внесення змін до запису ДРРП № 30172172 від 23 червня 2016 року, тобто в реєстраційній справі щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , містять документи, які не мають жодного відношення до вказаного об`єкту нерухомого майна. Поряд з цим, вказана реєстраційна справа також місить копію договору купівлі-продажу від 14 липня 1999 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого є нежитлове приміщення - склад (літера 1-Б) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 221, 1 кв. м. Пунктом 2 вказаного договору зазначено, що майно належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пузіком Ю.О. 2 липня 1999 року за реєстровим номером 4025. Копія вказаного договору у матеріалах реєстраційної справи відсутня. Поряд з цим друга сторінка вказаного договору купівлі-продажу містить нотаріальний напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пузіка Ю.О. про те, що ним посвідчено вказаний договір, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , та особу громадян, які підписали договір, а також належність [PERSON] майна, що відчужується перевірено (а.с. 124-126, т.2). Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна був зареєстрований за [PERSON] на підставі рішення державного реєстратора Борискевича М.І. (ДП «Сетам») від 18 січня 2017 року (а.с. 132, т.2). Відповідно до наявних в реєстраційній справі документів, встановлено, що 12 квітня 2017 року [PERSON] передав до статутного капіталу ТОВ ВКФ «Селянин» нежитлове приміщення склад (літ 1-Б) загальною площею 222,1 кв. м за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 1149823880000 (а.с. 154, т.2). На підставі рішення державного реєстратора Єрмакова О.Ю. від 16 червня 2017 року вказане майно було зареєстроване за ТОВ ВКФ «Селянин» (а.с. 159, т. 2). На підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., вказане майно було придбано [PERSON] та відповідно до рішення державного реєстратора Мазарчук Н.В. від 20 квітня 2018 року, було зареєстроване за [PERSON] право власності на вказане майно (а.с. 166, т.2). Також реєстраційна справа містить копію ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 2 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні № 12018100020005457 від 16 червня 2018 року про накладення арешту на на об`єкт нерухомого майна - об`єкт нежитлової нерухомості, а саме: склад (літ. 1-Б), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1149823880000), загальною площею, 222,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З даної ухвали вбачається, що слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018100020005457, розпочато 16.06.2018, за заявою голови правління ПАТ «Київський радіозавод», [PERSON] , за фактом заволодіння шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, директором ТОВ ВКФ «Селянин», [PERSON] , за попередньою змовою з невстановленими особами, групою нежитлових приміщень, які належать ПАТ «Київський радіозавод» на праві приватної власності, а саме: будівлею - битовкою (літ. Й2), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1383685580000), загальною площею 11, 2 кв.м., будівлею - складом (літ. І2), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1383636380000) загальною площею 10 кв.м., будівлею - складом (літ. Ї2), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1383660880000), загальною площею 17,9 кв.м., будівлею - складом (літ. И2), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1363172380000), загальною площею 227,7 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , зареєструвавши право власності за ТОВ ВКФ «Селянин», на нежитлове приміщення, яке обліковується у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як склад (літ. 1-Б), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1149823880000), загальною площею, 222,1 кв.м., а також земельною ділянкою, загальною площею 821 кв.м., (обліковий код 63:323:150), яка належить ПАТ «Київський радіозавод» на праві користування, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , зареєструвавши право власності за ТОВ ВКФ «Селянин», на як на земельну ділянку, яка обліковується як земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:63:323:0150), загальною площею, 0,1000 га, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України. Як вбачається із заяви [PERSON] від 22 лютого 2022 року у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 12018100020005457 за обвинуваченням [PERSON] за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 209 КК України Наразі вирок суду у справі не ухвалено. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у частині другій статті 18 якого зазначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У пунктах 6, 7 Порядку № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Згідно з пунктами 18, 23 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування. Отже, враховуючи вище викладене, з огляду на наявні в матеріалах реєстраційної справи № 1149823880000 (об`єкт літ. 1-Б, м. Київ, вул. Приколійна, 21) документи, зважаючи на наявний в ній договір купівлі-продажу від 14 липня 1999 року, який не має статусу документу, достатнього для державної реєстрації прав на нерухоме майно, враховуючи встановлені судом під час розгляду обставини щодо порядку набуття та реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна [PERSON] , ТОВ ВКФ «Селянин» та [PERSON] , враховуючи те, що позивачу право власності на майно за адресою: [ADDRESS] було передано лише у 2003 році, а отже воно не могло бути відчужене у 1999 році, судом встановлено, що реєстрацію право власності було здійснено з підстав, не передбачених статтею 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», з порушенням проведення процедури, а отже вимоги позивача про скасування запису про право власності № 18609645 від 30 грудня 2016 року, внесений до реєстру 18 січня 2017 року щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1149823880000, скасування запис про право власності № 20944201 від 14 червня 2017 року , внесений до реєстру 16 червня 2017 року щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1149823880000, скасування запис про право власності № 25825139 від 20 квітня 2018 року щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1149823880000 підлягають задоволенню. Відповідно до частини третьої статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно із частиною шостою, сьомою статті 14 вказаного Закону у разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення. У разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. Враховуючи зазначене, позовні вимоги про припинити право власності [PERSON] (номер запису 25825139 від 20 квітня 2018 року) на об`єкт нерухомого майна: склад (літ.1-Б), загальною площею 222,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 1149823880000 та про закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 1149823880000 також підлягають задоволенню. Щодо вимог про визнання недійсним рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 червня 2016 року, 18 січня 2017 року, 16 червня 2017 року, 20 квітня 2018 року суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, виходячи з наступного. За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша статті 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до частини другої статті 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення порушеного права. Стосовно вимог до відповідача Міністерства юстиції України суд зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 320/9049/18 належним відповідачем у справі про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора на нерухоме майно має бути саме особа, за якою зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості. Враховуючи викладене, з огляду на те, що Міністерство юстиції України не здійснювало жодних реєстраційних дій щодо спірного об`єкту нерухомого майна, а також те, що 30 квітня 2016 року Міністерство не має повноважень щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій, Міністерство юстиції України є неналежним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позовних вимог щодо нього необхідно відмовити. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (стаття 81 ЦПК України). В силу вимог статей 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Судові витрати судом розподіляються з урахуванням приписів статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial