Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

20.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі ТОВ «ВЕЛЛФІН», позивач, позикодавець) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач, позичальник) в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики в розмірі 100 990, 44 грн. та судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225). \~ \~ \~ \~21.06.2017 між позивачем та [PERSON] укладено договір позики № 211284 в електронній формі (далі - Договір позики). За умовами п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем Договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2 500, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2 500,00грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1.14 процента від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень 00 копійок) за перший день користування позикою; 1.14 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору. Відповідно п. 1.1, 1.5.1 Договору позики, загальний розмір заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.07.2020 року становить 100 990, 44 грн., з яких 2 385, 00 грн - основний борг; 29 581, 63 грн. - заборгованість по відсоткам; 69 023, 81 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На момент виникнення спірних правовідносин порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27.10.2015 року, які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача https://creditup.com.ua (далі - Правила). Згідно п. 4.1, 4.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно п. 6.3 Правил у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення CMC- повідомлення на телефонний номер зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню Заявник отримує електронну копію договору позики. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті. 21.06.2017 року у встановленому п.п. 4.1,4.2. Правил порядку, відповідач оформив Заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото останнього. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено Договір позики в електронній формі. Пунктом 1.6. Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною Договору є Правила. Відповідно до п. 4.8 Правил підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Згідно п. 4.9 Правил дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої Заявнику суми від 1 до 99 копійок та з послідуючим зазначенням у відповідному полі Особистого кабінету, Заявником точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму Заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк використавши засоби CMC-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо. Відповідно до п. 4.10 Правил відповідність зазначеної суми, підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики. Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору позики Сторонами. Датою укладання Договору позики між Товариством і Позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Згідно п. 1.4 Договору позики дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання Договору позики між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору позики не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. 14.12.2020 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просить в позові відмовити з підстав, що позивач не може з врахуванням вимог чинного законодавства надати підтвердження, що одноразовий ідентифікатор належить саме йому. Позивач долучає до заяви фото схожого на відповідача чоловіка, невідомого походження, та контактні дані (номер телефону та електронну пошту), якими відповідач не користувався. Відповідь на відзив відповідача позивачем не подано. Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просить розглядати справу у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засідання позов не визнав з підстав зазначених у відзиві на позов, а тому просив відмовити у позові. Зазначив, що договір позики з відповідачем не укладав, кредитних коштів не отримував. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Так, позивач на підтвердження укладення договору позики з відповідачем подав копію договору позики № 211284 від 21.06.2017, в якому сторонами договору зазначено ТОВ «ВЕЛЛФІН» в особі директора Веселого Іллі Олександровича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, і [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Черняхівським РВ УМВС в Житомирській області 2001 року, ІПН [NUMBER] , з другої сторони. За умовами п. 1.1. Договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2 500, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1.14 процента від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень 00 копійок) за перший день користування позикою; 1.14 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору. Пунктом 1.6. Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною Договору є Правила. Згідно п. 4.1, 4.2 Правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно п. 6.3 Правил у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення CMC - повідомлення на телефонний номер зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню Заявник отримує електронну копію договору позики. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті. Відповідно до п. 4.8 Правил підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Згідно п. 4.9 Правил дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої Заявнику суми від 1 до 99 копійок та з послідуючим зазначенням у відповідному полі Особистого кабінету, Заявником точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму Заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк використавши засоби CMC-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо. Відповідно до п. 4.10 Правил відповідність зазначеної суми, підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики. Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору позики Сторонами. Датою укладання Договору позики між Товариством і Позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Згідно п.\~1.4\~Договору позики\~дата перерахування\~суми позики\~на банківський\~рахунок вказаний\~Позичальником,\~за домовленістю\~сторін вважається\~датою укладання\~Договору позики\~між Позичальником і Позикодавцем. Крім того, позивачем на підтвердження позовних вимог надано Правила надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», копію заявки відповідача для отримання позики з особистого кабінету на сайті https://creditup.cow.ua, договір про організацію грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016 та довідку щодо заборгованості з якої слідує, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 14.07.2020 року становить 100 990, 44 грн., з яких 2 385, 00 грн - основний борг; 29 581, 63 грн. - заборгованість по відсоткам; 69 023, 81 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач в судовому засіданні заперечував факт укладення договору з позивачем, зазначивши, що позивачем не доведено факт укладення такого договору, а також факт отримання відповідачем кредитних коштів. Згідно ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст.1046 ЦКУ Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено позивачем в позовній заяві, і зі змісту наданої ним копії договору вбачається, що договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Згідно п. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. З аналізу норм закону, що регулює дані правовідносини, і з аналізу наданих доказів, суд встановив таке: копія договору № 211284 від 21.06.2017, яка викладена на паперовому носії, не містить електронних підписів, в тому числі електронного підпису відповідача, отже наданий позивачем документ не дозволяє суду встановити наявність електронного підпису відповідача і відповідно сам факт волевиявлення відповідача (його прийняття ним пропозиції про укладення договору, надання згоди на отримання суми у позику, і тим більше на умовах, викладених у даному документі), та як результат укладення сторонами договору про надання обумовленої договором суми позики. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі ст. 95 ЦПК України. Суд критично оцінює та не бере до уваги копію заявки з посиланням на особу відповідача для отримання позики з особистого кабінету на сайті https://creditup.cow.ua, оскільки позивачем не додано доказу накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, як на договорі позики так і самої заявки для отримання позики, визначеним Законом про е-комерцію, а судом даних обставин не встановлено. Крім того, не надано доказів, які підтверджували перерахунок позивачем на картковий рахунок відповідача суми позики, що зазначена в Договорі позики. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства (пункт 3 частина 1 статті 129 Конституції України). Таким чином, документ з назвою договір позики № 211284 від 21.06.2017 копію якого долучено позивачем до позову між сторонами, не може бути прийнятий судом як договір, що укладений у письмовій формі, тобто у формі, якої від нього вимагає закон. І не може розглядатись як письмовий доказ укладення договору позики. Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження укладення договору позики позивачем суду не надано. Таким чином, позивач не довів самого факту укладення договору позики з відповідачем, і відповідно не довів виникнення у відповідача зобов`язань за договором позики. Також позивач не довів факту отримання відповідачем позики у вказаній сумі. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивачем не надано докази підписання відповідачем кредитного договору електронним підписом або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» та подання заявки на укладення кредитного договору, підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором та щодо ідентифікування себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отримання відповідачем позики, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України, суд понесені позивачем судові витрати покладає на останнього.

Outcome: dismissed