Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, мотивуючи позов тим, що 09.11.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою №9083, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту відновлювальну кредитну лінію, з лімітом кредиту у розмірі 18400,00 грн. 07.12.2009 року укладено Додатковий договір №1 до Договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою №9083, відповідно до умов якого пункт 7.1. викладено в новій редакції та визначено, що банк встановлює позичальнику кредит в сумі 18400,00 грн. Відповідно до додатку до Додаткового договору №1 «Умови відкриття карткового рахунку та тарифів ВАТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток пакет «Арсенал» 1000%» процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 26 процентів річних і сплачується щомісячно. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. [INFO] позичальник помер, а його спадкоємцю [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину. За життя у позичальника виникла заборгованість перед банком, яка станом на дату смерті [INFO] становить 13811,48 грн. та складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 13726,52 грн.; процентів за користування кредитом 14,96 грн. та комісії 70,00 грн. Оскільки кредит не погашено, то банк з метою захисту своїх прав звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові та письмових поясненнях. Додатково пояснили, що з переказу коштів на рахунок [PERSON] як одноразової допомоги в разі смерті пенсіонера, банку не було відомо про смерть позичальника, оскільки в призначенні платежу не вказано про факт смерті [PERSON] . Про факт смерті позичальника банку стало відомо лише після отримання відповіді з Відділу ДРАЦС. Відповідач [PERSON] в судовому\~засіданні позов\~не визнав,\~надав суду\~письмові пояснення\~та пояснив,\~що зі\~змісту позовної\~заяви йому\~вперше стало\~відомо про\~укладення кредитного\~договору між\~позивачем та\~його батьком\~ [PERSON] .\~За багато\~років до\~смерті батька,\~відповідач спілкувався\~із ним\~виключно на\~побутові теми,\~і той\~ніколи не\~повідомляв про\~ подробиці\~свого особистого\~життя,\~у тому\~числі про\~укладення 09.11.2007\~року кредитного\~договору та\~наявності заборгованості\~за ним.\~Оскільки про\~борги батька\~йому не\~було відомо,\~тому він\~і не\~міг виконати\~вимоги ч.1\~ст.\~1281\~ЦК України.\~Крім того,\~якби [PERSON] володів інформацією про борги батька, то б ніколи не приймав спадщину, яка не представляє собою цінності. При цьому, з моменту смерті [PERSON] будь-які видаткові та прибуткові операції за його електронним платіжним засобом та його банківським рахунком припинилися, і позивач зобов`язаний був здійснювати моніторинг платіжної системи за карткою померлої особи та видачі 13.05.2020 року, 20.11.2020 року йому свідоцтв про спадщину. Про факт повної обізнаності позивача про факт смерті [PERSON] свідчить та обставина, що на рахунок матері відповідача 25.06.2019 року надійшов платіж із призначенням платежу «Одноразова допомога в разі смерті пенсіонера та на поховання». Тобто позивач знав (або міг знати) про видачу свідоцтв про право на спадщину саме 13.05.2020 року та 20.11.2020 року. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентується статтею 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідок позбавлення кредитора права вимоги. З огляду на викладене, відповідач просив у позові АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 09.11.2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою №9083, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредиту у розмірі 18400,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом понад 31 день 24% річних (а.с. 34-41, 44, 45). 07.12.2009 року між ВАТ «Ощадбанк» та\~ [PERSON] \~також укладено Додатковий договір №1 до Договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою №9083, відповідно до умов якого пункт 7.1. викладено в новій редакції та встановили, що банк встановлює позичальнику кредит в сумі 18400,00 грн. Відповідно до додатку до Додаткового договору №1 «Умови відкриття карткового рахунку та тарифів ВАТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток пакет «Арсенал» 1000%» процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 26 процентів річних і сплачується щомісячно. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки (а.с. 42-43). Факт укладання вказаних вище договорів також підтверджується їх оригінали, оглянутими в судовому засідання за клопотання відповідача. Факт виконання\~банком своїх\~зобов`язань (перерахування\~коштів позичальнику)\~підтверджується випискою по рахунку (а.с. 11-33). В порушення\~умов договірних\~зобов`язань [PERSON] свої зобов`язання\~за кредитним\~договором та\~Додатковим договором\~№1\~не виконав.\~У зв`язку\~з чим\~у нього\~утворилася заборгованість,\~яка станом\~на 15.06.2019 року становить 13811,48 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 13726,52 грн.; процентів за користування кредитом 14,96 грн. та комісії 70,00 грн. (а.с. 6-10). З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] помер [INFO] (а.с. 47, 59). 08.06.2021 року представник позивача звернувся до Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про надання інформації про актовий запис про смерть [PERSON] (а.с. 46). У відповіді на запит датованої 16.06.2021 року було підтверджено факт смерті позичальника (а.с. 47). В зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором та Додатковим договором №1 банк 18.06.2021 року звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про надання інформації щодо відкриття спадкової справи після померлого позичальника та на підставі ч.2 ст. 1281, 1282 ЦК України просив прийняти заяву банку як кредитора з вимогою до спадкоємців [PERSON] (а.с. 48), яка в подальшому була переадресована до Другої вінницької державної нотаріальної контори (а.с. 49). 06.07.2021 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою повідомлено банк про отримання претензії та видачу спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] (а.с. 138). В цей же день також було повідомлено [PERSON] про отримання претензії від АТ «Ощадбанк» до спадкоємців померлого [PERSON] і роз`яснено ч. 1 ст. 1282 ЦК України (а.с. 138 зворіт). Судом встановлено, що відповідач, який є сином померлого (а.с. 61), 13.05.2020 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 67), а згодом (20.11.2020 року) заяву про прийняття решти спадкового майна (а.с. 110). Відповідно до матеріалів спадкової справи: -\~13.05.2020\~року відповідачу [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , (а.с. 106 зворіт, 107); -\~20.11.2020\~року відповідачу [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с. 123 зворіт, 124). Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.03.2008 року загальна вартість нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 55512,00 грн. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі змісту зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. 18.06.2021\~року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Першої вінницької державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст. 1281 ЦК України, яка в\~подальшому була\~переадресована до\~Другої вінницької\~державної нотаріальної\~контори,\~тобто після\~шестимісячного строку\~з моменту\~отримання відповідачем\~обох Свідоцтв про право на спадщину за законом. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з цим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Враховуючи викладене та відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Тлумачення статті 1281\~ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №758/8549/15-ц). Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що банк знав про смерть позичальника, в зв`язку з тим, що на рахунок\~матері відповідача\~25.06.2019\~року надійшов\~платіж із\~призначенням платежу\~«Одноразова допомога\~в разі\~смерті пенсіонера\~та на\~поховання» (а.с.\~192).\~Так,\~в призначені\~платежу не\~вказано про факт смерті саме [PERSON] . Таким чином,\~позивачем було\~дотримано строк пред`явлення вимоги до спадкоємців. Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц зазначив, що при дотриманні кредитором строків, визначених у ст. 1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини). В п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст.\~1282\~ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора. Такий висновок зробив ВС в постанові від 19.02.2020 року у справі №607/98/17. В своїх\~письмових поясненнях,\~відповідач зазначив,\~що якби він володів інформацією про борги батька, то б ніколи не приймав спадщину, яка не представляє собою цінності. З огляду на вказане, слід врахувати принцип змагальності цивільного процесу, закріплений у ст. 81 ЦПК, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Разом з тим, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо вартості спадкового майна. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно зі статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (стаття 1281 ЦК України). Частиною 2 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 1282 спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним\~договором №9083\~ від\~09.11.2007\~року та Додаткового\~договору №1\~від 07.12.2009\~року на\~загальну суму 13811,48 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також до звернення до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду з заявою про забезпечення доказів в розмірі 1135,00 грн. (а.с. 51, 56), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved