Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

30.06.2022 до суду надійшов позов «Фінансова компанія «Ріальто»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що 19.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 201219-15113-10, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитий договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний 19.12.2020 року о 14:12:52 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 19.12.2020 на платіжну карту відповідача. Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форм договору із всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 11.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1, відповідно до умов якого право вимоги за договором №201219-15113-10 від 19.12.2020 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 18591 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3500 грн., 1995 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом в період з 19.12.2020 по 18.01.2021 включно; 14700 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом в період з 19.01.2021 по 18.05.2021 включно. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду та просить стягнути 18591 грн. заборгованості за кредитним договором та 2270 грн. судового збору, а також 13000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В подальшому, до початку розгляду справи по суті до суду надійшли письмові пояснення по справі від представника позивача, в яких останній просив вважати по тексту позовної заяви суму нарахованих процентів відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день прострочення користування кредитом за період з 19.01.2021 по 18.05.2021 у розмірі 13096 грн. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У даній ухвалі відповідачу судом встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Зазначена ухвала отримана відповідачем 09.08.2022. 15.08.2022 розгляд справи відкладався за клопотанням представника відповідача з метою підготовки відзиву на позовну заяву. Учасники справи до суду не з`явились. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не прибув, будь-яких заяв чи клопотань від представника позивача не надходило. Розгляд справи було відкладено на 16.09.2022. 16.09.2022 учасники справи до суду не з`явились. Представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, зокрема, для підготовки відзиву на позовну заяву. Від представника позивача заяв чи клопотань до суду не надходило. 23.09.2022 до суду надійшло клопотання від представника позивача ТОВ «ФК «Ріальто»» про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. 11.10.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із чим розгляд справи перенесено на 01.11.2022. 01.11.2022 судове засідання по справі перенесено на 28.11.2022 за клопотанням представника відповідача. В даній ухвалі зазначено, що відзив на позовну заяву до суду не надходив станом на 01.11.2022. Окрім того, з урахуванням попередніх заяв представника відповідача про відкладення розгляду справи, судом з метою попередження зловживання процесуальними правами було визнано обов`язковою явку до суду відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] 28.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON]. Суд звертає увагу на те, що згідно із вимогами ч.ч. 7,8 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як зазначено вище, ухвалою суду від 14 липня 2022 року відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня отримання копії позовної заяви та з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі, який за клопотанням представника відповідача продовжено в ухвалі суду від 16.09.2022. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем та його представником порушено строки для подання відзиву, визначені судом, а неодноразові заяви про відкладення розгляду справи свідчать про затягування процесу розгляду справи стороною відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачу та його представнику слід відмовити у прийнятті відзиву на позовну заяву від 28.11.2022. За таких обставин, суд не приймає до уваги відповідь на відзив від представника позивача, який надійшов до суду 12.12.2022. В судове засідання 12.12.2022 учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, не з`явились. З урахуванням поданих сторонами заяв ( про розгляд справ за відсутності сторін) суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 19.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 201219-15113-10, шляхом заповнення позичальником анкети-заяви № 674701, відповідно до умов якого якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування (п. 2.4.3 Договору) та 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк кредитування (п. 3.3 Договору) (а.с. 18-20, 25-26). Згідно п. 1.4 Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація», які розміщені та сайті monetka.ua. 19.12.2020 кредитні кошти у сумі 3500 грн. за кредитним договором № 201219-15113-10 надійшли на картковий рахунок позичальника, що підтверджується копією квитанції № 329262381 (а.с. 22). Таким чином, кредитий договір був укладений в електронному виді через інформаційно-телекомунікаційну системі ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та поза нею, шляхом підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Як видно із розрахунку заборгованості по договору № 201219-15113-10 від 19.12.2020, станом на 30.06.2022 сума заборгованості [PERSON] становить 18591 грн., в тому числі 3500 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1995 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими процентами; 13096 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами (а.с. 23). В матеріалах справи наявний Договір про відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М1 від 11.06.2021, згідно з умовами якого право вимоги за договором №201219-15113-10 від 19.12.2020 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто» (а.с. 58-61). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України, господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua . Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підтвердження укладення договору №201219-15113-10-2 від 19.12.2020 року позивачем відображено послідовність укладення даного договору із якої вбачається, що 17.12.2021 року о 00:09 відповідачем здійснено авторизацію в особистому кабінеті на сайті веб-сайті позивача https://monetka.com.ua або https://monetka.com.ua, внесено особисті дані, обрано параметри кредиту: сума кредиту 3500 грн. та строк 30 днів. 19.12.2020 року о 14:12 год. в особистому кабінеті позичальника створено пропозицію про укладення кредитного договору(оферти), останньому відправлено SMS-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору. Зазначений одноразовий ідентифікатор був використаний позичальником для підписання та відправлення ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» повідомлення про прийняття пропозиції укласти договір, відтак 19.12.2020 року о 14:13 год. в особистому кабінеті позичальника була розміщена друкована форма договору №201219-15113-10-2, кредитні кошти перераховані на картку позичальника. Факт перерахування ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» грошових коштів в розмірі 3500 грн. на картку № [NUMBER] на умовах фінансового кредиту за договором 201219-15113-10 від 19.12.2020 року підтверджується чеком №329262381. З матеріалів, які надійшли до суду від АТ «Райффайзен Банк Аваль» на виконання ухвали суду від 05.08.2022 про витребування доказів, вбачається, що картка № [NUMBER] була емітована зазначеною банківською установою на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) серед анкетних даних якого в якості засобу зв`язку вказано номер мобільного телефону [NUMBER] , 19.12.2022 року о 14:13 год. на картковий рахунок відкритий до вказаної картки були зараховані грошові кошти в розмірі 3500 грн., що надійшли від ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» з цільовим призначенням на умовах фінансового кредиту за договором 201219-15113-10 від 19.12.2020 року. Згідно довідки №57736 від 16.09.2021, виданої ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для подтверждения согласия с условиями Договора введите 134640» було відправлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 19.12.2020 о 14:12:11 год. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на викладене вище, встановлено, що [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому суд приходить до висновку, що факт укладення договору №201219-15113-10-2 від 19.12.2020 року підтверджується матеріалами справи та узгоджується з положеннями ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Із запропонованими умовами Відповідач ознайомився та погодився з ними. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору у разі порушення строків повернення кредиту встановлених п.1.3, Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань у нього утворилася заборгованість в сумі розмірі 18591 грн., яка складається із: 3500 грн. - заборгованість за кредитом; 1995 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом за період з 19.12.2020 року по 18.01.2021 року включно; 13096 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 19.01.2021 року по 18.05.2021 року включно. На підставі Договору про відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» на ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», права кредитора за Договором № 201219-15113-10 від 19.12.2020 року перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто». Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як видно із матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було перераховано на картковий рахунок відповідача кошти в розмірі 3500 грн. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 18591 грн. заборгованості за кредитом, підлягають задоволенню із наступних причин. Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. 19 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «Ріальто» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (адвокатом) укладено договір про надання юридичних послуг. На підставі довіреності ТОВ «ФК «Ріальто» від 17 червня 2022 року уповноважила адвоката [PERSON], представляти його інтереси в судах України з усіма правами, які надано позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому. Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано договір №01/09/2021 про надання юридичних послуг між ТОВ «ФК «Ріальто» та ФОП [PERSON] , акт приймання-передачі послуг №9 від 19.10.2022, платіжне доручення від 03 грудня 2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Ріальто» надало суду докази на підтвердження витрат на надання юридичних послуг у справі спрощеного провадження адвокатом [PERSON]. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018). За таких обставин заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню. Окрім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2481 грн. сплаченого при подачі позовної заяви судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved