Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг у розмірі 77860,71 доларів США, з яких 77000 доларів США сума основного боргу, 860,71 доларів США 3% річних, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 червня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав у позивача 77000 доларів США у борг, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути борг до 31.12.2021. Підтвердженням отримання відповідачем коштів є письмова розписка. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув. Відтак просить стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 77000 доларів США та 3% річних в розмірі 860,71 доларів США. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такого. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07 вересня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, 05.12.2022 від її представника через канцелярію суду надійшла заява у якій він просить справу розглядати у його відсутності та участі позивача, позов підтримує повністю, просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.06.2021 [PERSON] надала в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 77000 доларів США на термін до 31.12.2021. Факт передачі відповідачу коштів підтверджується письмовою розпискою від 21.06.2021. Беручи до уваги те, що згідно договору позики позичальником є відповідач [PERSON] , який доказів належного виконання умов договору не надав, відтак, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 77000 доларів США підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 860,71 доларів США 3% річних за період з 01.01.2022 по 16.05.2022. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 12405 грн., що підтверджено квитанціями, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 12405 грн.

Outcome: approved