Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Адвокат Горбей\~В.І.,\~який діє\~в інтересах\~позивачки [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що [PERSON] є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу №312252170. У даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується копією сторінки паспорту місця проживання. [PERSON] є колишнім співвласником житлового будинку та земельної ділянки вказаної в договорі купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за №1892 від 14.10.2022 року, проте вже тривалий час не проживає в даному будинку та місце знаходження Відповідача не відоме. Згідно інформації, якою позивач володіє, відповідач [PERSON] проживає в Словацькій Республіці. Зазначає, що Позивач не підтримує ніяких взаємовідносин з Відповідачем та не має з ним зв`язку. Особисті речі відповідача у вищевказаному будинку відсутні, що підтверджується пунктом 5. Договору Купівлі-Продажу, про обов`язок продавців вивезти особисті речі з будинку. Реєстрація відповідача у даному будинку порушує численні права позивача, не дозволяє йому вільно володіти та розпоряджатись належним позивачу майном, негативно відображається на рахунках за комунальні послуги. За таких обставин, позивач просить суд винести рішення, яким усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання представник [PERSON] адвокат Гобрей В.І. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу №312252170. Встановлено, що у даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується копією сторінки паспорту місця проживання та відповіддю на запит суду від 23.11.2022 р. Встановлено, що [PERSON] тривалий час не проживає в даному будинку та місце знаходження Відповідача не відоме. Згідно наданої відповіді Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області встановлено, що в ході проведення перевірки працівниками відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було опитано сусідів та встановлено, що гр. [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] . Також, судом встановлено, що у позивача виникають труднощі зі сплатою комунальних послуг. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. В ст.41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що [PERSON] є законною власницею вищевказаного житлового будинку і факт реєстрації в такому [PERSON] , перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що поданий позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved