Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

18 листопада 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 24.07.2018 позивач уклав шлюб з відповідачем. За період шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Після офіційної реєстрації стосунки складались нормально, проте під час спільного проживання вони зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя та подружні відносини загалом. З квітня 2022 року вони проживають окремо внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. В результаті цього шлюбні стосунки припинилися, а також сторони перестали вести спільне господарство. Будь-яких дій щодо розірвання шлюбу відповідач робити не бажає, а тому позивач змушений звертатись до суду. Враховуючи наведені вище обставини [PERSON] просить розірвати шлюб між ним і [PERSON] . Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак від представника позивача - адвоката Конякіна М. С. надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без участі позивача та його представника. Додатково вказав, що позов підтримують та наполягають на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Додатково зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки сімейні стосунки у них з позивачем не склались через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, забезпечення дитини. З травня 2022 року не проживають разом, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 24 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Шаргородському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, за актовим записом №61. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на позицію сторін щодо неможливості зберегти сім`ю, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Також, у позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано договір про надання правничої (правової) допомоги від 18.11.2022, акт прийому-передачі наданих послуг від 18.11.2022 та квитанцію №18/11/01 від 18.11.2022, згідно яких встановлено, що адвокат Конякін М. С. отримав від [PERSON] гонорар у розмірі 1000 грн за надані адвокатом послуги. Крім того, позивачем при зверненні до суду було сплачено 992,40 грн судового збору. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. З огляду на викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним при зверненні до суду судові витрати у загальному розмірі 1992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved