Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] вернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві вказували на те, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] . Починаючи з 2014 року [PERSON] життям доньки [PERSON] не цікавиться та не бере участі у її житі та вихованні. Донька постійно проживала разом з нею в м.Харкові. Проте після вторгнення Російської Федерації на територію України, вона змушена була виїхати з м.Харкова до м.Полтави, в зв`язку з чим нею було оформлено статус ВПО. З моменту народження донька повністю перебуває на її утримання, батько дитини участі у вихованні дитини не приймає. В зв`язку з чим просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання. 24.11.2022 року судом закрито підготовче засідання та призначено справо до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду та просять врахувати інтереси дитини. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 29.11.2018 року рішенням Жовтневого районного суду м.Харков було розірвано. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.02.2017 року, актовий запис 4337. З вищевказаного свідоцтва по народження вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що відповідач з 2014 року проживає окремо від дитини. Крім того, з моменту вторгнення РФ на територію України позивач разом з донькою взяті на облік як внутрішньо-переміщені особи в м.Полтаві, що підтверджується відповідними довідками. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, батьківських обов`язків по відношенню до доньки не виконує. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за межами України та знаходиться на повному її утриманні, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини. Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. З приводу стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на наведене, враховуючи потреби неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач, за віком є працездатною особою та може працювати, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на утримання доньки аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена позивачем за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі 992,40 грн. Крім того, враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь держави, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved