Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

28 жовтня 2021 року представник позивача адвокат Долгова Л.В. звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить визнати за [PERSON] право власності право власності на земельну ділянку, площею 0,16 га, кадастровий номер 4823381701:05:019:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що 24 грудня 2007 року мати позивача [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,16 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4823381701:05:019:0011, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки серії ВКС №046140. Разом з земельною ділянкою вона придбала також житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, який розташований за вказаною адресою, Договір купівлі-продажу житлового будинку від 05 липня 2007 року №2-609. [INFO] Ременяк [PERSON] померла. Після її смерті залишилося вказане спадкове майно. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 вересня 2021 року на вказаний житловий будинок. 13 вересня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак Оксани Володимирівни із заявою про прийняття спадщини у вигляді вказаної земельної ділянки, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, виданого на ім`я спадкодавця. Вказала, що матір`ю [PERSON] за життя не було отримано державний акт на вищевказану земельну ділянку та не проведено державної реєстрації її права власності в органах Державного земельного кадастру, згідно з чинним законодавством, таким чином, права власності на вищезазначену земельну ділянку вона не оформила. Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка до цього часу зареєстрована за [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Нині захист його спадкових прав можливий лише шляхом визнання за ними права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача здійснений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Третя особа відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 02 листопада 2021 року. 09 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. На підставі ухвали суду від 14 грудня 2022 року справа розглядається в порядку заочного провадження за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. 05 липня 2007 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 липня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого за №2-609 (а.с. 73). 24 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,16 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4823381701:05:019:0011, що підтверджується Договором посвідченим приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрованим за №1922 (а.с. 12). Вказане також підтверджується Витягом з державного реєстру правочинів від 24 грудня 2007 року №5213000 (а.с. 13). [INFO] Ременяк [PERSON] померла, свідоцтво про смерть від 12 серпня 2020 року, серії [NUMBER] (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді придбаного у [PERSON] нерухомого майна. Факт родинних відносин між померлою та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження від 27 вересня 1979 року, серії [NUMBER] , в якому [PERSON] вказана в графі «мати» (а.с. 11). Спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS] прийняв позивач про що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. йому було видано свідоцтво про на право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 487 (а.с. 15). Реєстрація права власності на житловий будинок за позивачем також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 вересня 2021 року №273418617 (а.с. 16). Дослідивши спадкову справу №38/2021 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] судом встановлено, що до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. із заявою про прийняття спадщини звернувся лише син [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Водночас, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку позивачу було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця (а.с. 50-83). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку спадкового майна відсутні. З огляду на зміст Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06 жовтня 2021 року №НВ -4812232932021 право власності на земельну ділянку площею 0,16 га, кадастровий номер 4823381701:05:019:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на [PERSON] (а.с. 20-21). Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 3, 4 статті 344 ЦК України \~право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. В свою чергу спадкодавець, придбавши земельну ділянку, за життя не отримала державний акт на вищевказану земельну ділянку, оскільки не була проведена державна реєстрації її права власності в органах Державного земельного кадастру, згідно з чинним законодавством. В той же час, відповідно до приписів частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Аналогічна норма передбачена статтею 120 ЗК України. Тобто, до спадкодавця, який придбав житловий будинок [ADDRESS] та зареєстрував своє право власності на нього відповідно до чинного законодавства, одночасно перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний об`єкт. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи, що інші спадкоємці першої черги, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставин, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1268 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved