Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

09.11.2022 представник позивачки [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , укладену 27.07.2022 між позивачкою та відповідачем, визнати за позивачкою право власності на вказане нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.07.2022 позивачка придбала у відповідача за 2800 доларів США спірний житловий будинок з надвірними господарськими, на підтвердження чого [PERSON] власноручно склав відповідну розписку, передав позивачці оригінали правовстановлюючих документів на майно і взяв на себе зобов`язання не пізніше 31.10.2022, оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Укласти договір купівлі-продажу в день складення розписки сторонам завадила відсутність кадастрового номеру на земельну ділянку, що розташована під домоволодінням та довідки про статус земельної ділянки. Для укладення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку необхідний певний час, якого у відповідача не було, оскільки є військовослужбовцем та повинен був повертатися до місця несення служби. Оформити договір купівлі-продажу за довіреністю сторони також не мали можливості, так як особи, яким відповідач міг надати таке право, відсутні. Відповідач також взяв на себе зобов`язання замовити виготовлення технічної документації для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, однак станом на 31.10.2022 не виконав обумовлених домовленостей та виконати не може через перебування на службі. Позивачка, в свою чергу, виконала всі умови угоди, сплатила відповідачу всю обумовлену вартість житлового будинку, здійснила ремонтні роботи в домоволодінні, проживає в ньому, підтримує його в належному стані, розчистила подвір`я, але не може оформити право власності не зі своєї вини, тому змушена звернутися до суду із даним позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 11.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 19.11.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву останній не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09.07.2018 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчук С.В., зареєстрованого в реєстрі за №775, спадкова справа №4/2018, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями згідно технічного паспорту, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130131777 від 09.07.2018. Зі змісту розписки від 27.07.2022, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2800 доларів США за продаж належного йому житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язався після виготовлення кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій розташований будинок, але не пізніше 31.10.2022, оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Претензій до [PERSON] не має і в подальшому мати не буде. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Згідно положень ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про дійсність угоди купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладеної 27.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] , оскільки умови угоди фактично повністю сторонами виконані, але у зв`язку із перебуванням відповідача на військовій службі не мають можливості оформити її в нотаріальному порядку. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що відновить її порушене право. На підставі викладеного,

Outcome: approved