Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони одразу після одруження припинили фактичні сімейні відносини. Причинами, які слугували припиненню сімейних відносин є: втрата поваги один до одного; різні погляди на сімейне життя. З вказаного часу спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Сторони намагалися зберегти шлюб, однак всі заходи зі збереження шлюбу будь-якого результату не принесли. Почуття сторін один до одного втрачено. Позивач вважає, що формальне збереження шлюбу є недоречним, оскільки це суперечить їхній спільній волі. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка надіслала до суду заяву, згідно з якою просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2021 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1450, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved