Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Чумак І.М., звернулись до суду із заявою, про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Генеральне Консульство Республіки Польща у Вінниці. Заява обґрунтована тим, що під час Другої Світової війни (липень 1942р.), бабуся заявників [PERSON] 1920-1947р.р. була відправлена на примусові роботи до концтабору в містечко [PERSON] , що недалеко від міста Магдебург (Німеччина). Під час перебування у концтаборі [PERSON] познайомилася з дідусем заявників [PERSON] . [INFO] у трудовому концтаборі в [PERSON] , у них народилася донька, [PERSON] , яка є матір`ю заявників. У квітні 1945 року [PERSON] та [PERSON] було звільнено з концтабору. Невдовзі вони обвінчалися у Німеччині в католицькому костелі. У грудні 1945 року вони втрьох повернулися на батьківщину [PERSON] в село Слов`янка, Межівського району Дніпропетровської області. [PERSON] змінив ім`я на [PERSON] та прізвище на [PERSON] . У зв`язку з репресіями іноземців з боку радянської влади останній не зміг знайти роботу, шлюб укласти також не вдалося і поляка [PERSON] у свідоцтво про народження його доньки також не записали, тому у травні 1946 року він виїхав з України на свою батьківщину у м. Познань Польща. Доньку [PERSON] зареєстрували під прізвищем матері [PERSON] та вписали ім`я батька [PERSON] . Доля дідуся заявників [PERSON] була невідомою, а у 1947 році бабуся заявників [PERSON] померла. У жовтні 1962 року від сестри [PERSON] [PERSON] і її чоловіка [PERSON] надішли листи де повідомлялось про те, що дідусь заявників вдруге одружився у 1949 році у Польщі на [PERSON] , з якою вони мешкали за адресою: [ADDRESS] [PERSON] разом зі своїми дітьми у 1980 році виїхали до Польщі де зустрілися з родичами дідуся [PERSON] , але зустрітись останнім не вдалося, так як він помер [INFO] . Разом з його родичами побували на могилі. 13 січня 2003 року Добропільським міськрайонним судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] народилася у місті Магдебург Німеччина. У 2016 році від Товариства Червоного Хреста, матері заявників [PERSON] надійшов лист, у якому повідомлялося, що [PERSON] , розшукує свою подругу [PERSON] . У вказаному листі було зазначено, що « [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та донькою Лілією вирішили їхати до рідної місцевості [PERSON] до села Слов`янки. Оскільки [PERSON] був поляком, йому не вдалося залишитися в Україні. Внаслідок голоду [PERSON] разом з донькою Лілією вимушена була переїхати на Донбас», внаслідок чого зв`язок [PERSON] з [PERSON] був втрачений. Заявники вважають, що факт наявності їх родинних відносин з [PERSON] підтверджений. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникам з метою отримання Карти поляка. Карта поляка-офіційний документ, який підтверджує польське походження та приналежність до [PERSON] . У зв`язку з викладеним [PERSON] та [PERSON] просять суд встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є їх рідним дідусем. В судове засідання заявники та їх представник не з`явились, але від адвоката Чумак І.М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Генерального Консульства Республіки Польща також в судове засідання не з`явився, але 13.12.2022 року на адресу суду надійшов лист від уповноваженого Генеральним консулом Республіки Польща у Львові, з якого повідомлено, що польська консульська установа в Україні не може брати участь, а також надавати пояснень у справах, які розглядаються в українських судах за зверненням українських громадян. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч.2 ст.19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За змістом ч.7 ст.19 цього Кодексу, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду справи встановлено наступні обставини. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 12.05.1985 року міським відділом ЗАГС м. Добропілля Донецької області, актовий запис №2-В та серії [NUMBER] , виданого 11.07.1985 року міським відділом ЗАГС м. Добропілля Донецької області, актовий запис №346, батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12, 13). Згідно довідки відділу реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції №7-58/142 від 22.03.2001 року вбачається, що 26.06.1965 року у Добропільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано одруження [PERSON] та [PERSON] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). З копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 23.06.1988 року відділом ЗАГСа м. Добропілля Донецької області, актовий запис №162 вбачається, що 23.06.1988 року гр. [PERSON] уклала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.15). Отже в судовому засіданні достеменно встановлено, що громадянка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є однією особою та матір`ю заявників, а прізвище змінювала внаслідок одруження. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.01.1945 року Добропільським бюро ЗАГС на ім`я [PERSON] , [INFO] , встановлено що її матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с.14). Із заяви [PERSON] та [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин вбачається, що доньку [PERSON] , тобто [PERSON] зареєстрували під прізвищем матері [PERSON] та вписали ім`я батька як « [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №156, [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років в м.Добропілля (а.с.18). Рішенням Добропільського міського суду Донецької області від 13.01.2003 року, заявлені вимоги [PERSON] були задоволені, та встановлено її місце народження як [PERSON] , [INFO] , в місті Магдебург в Німеччині (а.с.19). В матеріалах справи мається лист від Товариства Червоного Хреста України №48724/12 від 26.04.2006 року, в якому йдеться про те, що до служби розшуку Товариства звернулася [PERSON] стосовно розшуку її подруги [PERSON] , разом з якою остання перебувала на примусових роботах в Німеччині під час ІІ світової війни. Після звільнення [PERSON] повернулася до свого рідного міста Дніпропетровськ, а [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та донькою Лілією вирішили їхати до рідної місцевості [PERSON] до села Слов`янки. Оскільки [PERSON] був поляком, йому не вдалося залишитися в України (а.с.20). Також до матеріалів заяви було долучено запрошення від 07.11.1962 року, яким [PERSON] та [PERSON] , запрошували племінницю дружини [PERSON] в Польщу в м. Познань на постійне місце проживання та забезпечення останньої житлом і утриманням (а.с.21). З цього приводу заявники зазначили, що [PERSON] є сестрою [PERSON] , тобто їх дідуся, але у матері не було можливості в ті роки виїхати до Польщі. Відповідно до архівної довідки Державного архіву Дніпропетровської області №Б-258-2015 від 27.11.2015 року вбачається, що у фільтраційній справі [PERSON] , 1921 року народження, українки, уродженки с. Слов`янка Межівського району Дніпропетровської області зазначено, що 22.06.1942 року вона була примусово вивезена до Німеччини з с. Слов`янка. Під час перебування у Німеччині працювала на приватному господарстві в районі Альтенведдінген, поблизу м.Магдебург. У реєстраційному листі [PERSON] зазначений чоловік « [PERSON] » (у документі російською мовою), а також зазначена донька (а.с.27). Крім того в матеріалах справи мається копія анкети №508 з паспортного бюро в [PERSON] (а.с.30), яку заповнювали на ім`я « [PERSON] », національність та громадянство Польщі, дівоче прізвище матері « [PERSON] », м. Познань, з метою отримання паспорта. У вказаній анкеті також міститься додаткова інформація, з якої вбачається, що вперше [PERSON] змінив прізвище в період окупації, на час якої володів документом про народження на ім`я [PERSON] , народженого в 1922 року в м.Бресті-на-Бузі. Вказаний документ отримав від колеги [PERSON] , з яким разом працювали на фабриці фірми « [PERSON] ». Вказаним документом [PERSON] користувався під час втечі з м.Касселя до м.Щеціна, де вказаний документ відібрала німецька поліція. Після того змінив прізвище на [PERSON] в 1945 році в період перебування під англійською окупацією. Вказаний документ було отримано в російському військовому комісаріаті для того, щоб визволитися з окупації разом із його нареченою [PERSON] (а.с.28-31). Також до заявниками було долучено чотири фотографії (а.с.38, 39), на яких зображені: - мати, тобто [PERSON] , з дітьми та родичами з Польщі та могилі її батька [PERSON] , фото датоване 1982 роком, м. Семпульно-Краєнське; - мати, тобто [PERSON] з сестрами та братом на могилі батька [PERSON] у Польщі, зліва на право [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , фото датовано 1982 роком, м. Семпульно-Краєнське; - [PERSON] ( [PERSON] ), фото датоване 1966 роком, м. Семпульно-Краєнське; - мати, тобто [PERSON] з батьками та тіткою, зліва на право [PERSON] , її сестра [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , фото датоване 1946 роком, Україна, Дніпропетровська область, с. Межова чи с.Слов`янка. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявникам [PERSON] та [PERSON] для отримання картки поляка, впорядкування документів для реалізації особистих прав. Згідно ст. 11 Конституції України, Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа мас право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояв у своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Стаття 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», визначає, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Враховуючи, що заявниками надано суду належні та допустимі докази, з яких вбачається родинне походження заявників від діда по лінії матері, який в свою чергу є поляком за національністю та громадянством (а.с.28-31), суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин, а саме що вони мають родинне походження від діда по материнській лінії польського походження [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved