Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Начальник управління Державного агенства меліорації та рибного господарства в Чернігівській області М. Каленюк звернувся з указаним позовом до відповідачів, у якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] 14688,00 грн на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, а також 2481,00 грн у повернення сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановами Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.02.2022 у справах №732/54/22 та №732/55/22 [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4\~ст. 85 КУпАП, та накладено на кожного з них адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних біоресурсів. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та [PERSON] питання про відшкодування завданої ними майнової шкоди в розмірі 14688 грн не вирішувалось. Позивач, посилаючись на те, що між неправомірними діями відповідачів та заподіяною водним біоресурсам шкодою є прямий причинно-наслідковий зв`язок, завдана шкода добровільно відповідачами не відшкодована, просить стягнути з відповідачів завдану шкоду в розмірі 14688 грн. Ухвалою судді від 21 листопада 2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Чернігівській області про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду клопотання від 01.12.2022, в якому просив справу розглянути без представника управління, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. (а.с.33) Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги не визнав. Пояснив, що дійсно 08 січня 2022 року вони спільно з [PERSON] перебували на озері в с.Андріївка Чернігівського району Чернігівської області, де здійснювали лов риби сітками. Однак вони не мали на меті привласнити рибу, а бажали переправити рибу до іншого озера, щоб врятувати її від загибелі. Наполягав на тому, що озеро, на якому вони здійснювали лов риби, замілке, тому риба в ньому гине. Лов риби сітками вони з [PERSON] здійснювали без узгодження із представниками місцевої або державної влади, без будь-якого дозволу. Після ухвалення відносно нього постанови суду від 10 лютого 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КупАП він сплатив штраф, постанову не оскаржував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги не визнав. Підтвердив пояснення [PERSON] в частині того, що 08 січня 2022 року вони рятували рибу, яка масово гине в озері в с.Андріївка. Наполягав на тому, що своїми діями вони з [PERSON] не завдавали шкоди природному середовищу, вважає, що навпаки, саме бездіяльність позивача призвела до загибелі риби у вказаному озері. Не заперечував того, що лов риби сітками вони з [PERSON] здійснювали без узгодження із представниками місцевої або державної влади, без будь-якого дозволу з боку останніх. Представник третьої особи у справі Городнянської міської ради Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Повноважний представник Городнянської міської ради Чернігівської області Яценко Д.В. подав до суду письмове клопотання з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, щодо задоволення позову не заперечує. ( а.с.35) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Неявка в судове засідання третіх осіб відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення відповідачів, з`ясувавши позицію позивача та третьої особи по суті заявлених позовних вимог, дослідивши у судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що постановами Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2022 року у справах №732/54/22 та №732/55/22 [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4\~ст.85 КУпАП, та на кожного з них накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних біоресурсів. Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення №732/54/22, №732/55/22 питання про відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України, не вирішувалось. (а.с.7,8) Зі змісту постанов у справах №732/54/22 та №732/55/22 убачається, що під час судового розгляду вказаних справ судом було встановлено, що 08 січня 2022 року об 11 год.40 хв. громадяни [PERSON] та [PERSON] , на озері в с.Андріївка Чернігівського району Чернігівської області здійснювали лов риби забороненими знаряддями лову: сіткою зяберною, чим порушили ст.3.15 Правил любительського і спортивного лову та\~ст. 85 ч. 4 КУпАП. При цьому виловили риби цінних видів: карась сріблястий\~- 9 штук, ротан - 9 шт., чим завдали збитків рибному господарству України на суму 14688 гривень. Винність [PERSON] та [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4\~ст.85 КУпАП, є доведеною. Постанови у справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, у відповідності до ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в частині, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Законом України „Про тваринний світ\~визначено, що відносини у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, об`єкти якого перебувають у стані природної волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, ґрунті та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або належать до природних багатств її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулюються\~Конституцією України, цим Законом,\~Законами України „Про охорону навколишнього природного середовища, „Про мисливське господарство та полювання\~та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до положень\~ст. 10,63 Закону України „Про тваринний світ\~\~відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Статтею 1 Закону України „Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів\~визначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс), при цьому для настання відповідальності не має значення, чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Вищезазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17. Згідно з положеннями \~ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 цього Закону\~визначено особливості застосування цивільної відповідальності та передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Мінекоенерго за поданням Держрибагентства. Відповідно до пунктів 3.15 та 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема, із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених\~постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 „Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної [PERSON] та [PERSON] незаконним виловом водних біоресурсів, який здійснено відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 (зі змінами), загальний розмір збитків складає 14688 грн. Згідно з положеннями частини 1\~статті 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України у\~Постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6\~(з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2). Доведено, що між протиправними спільними діями [PERSON] та [PERSON] і завданою шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок. Згідно з положеннями\~статті 1190 ЦК України\~солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду. Відповідно\~ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів"\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Статтею 324 Цивільного кодексу України\~передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених\~Конституцією України. За приписами\~статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, зокрема за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Отримувачем грошового стягнення за заподіяну відповідачами шкоду є місцевий бюджет Городнянської\~міської (об`єднаної) територіальної громади. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. У силу ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням наведеного сума судового збору в розмірі 2481,00 грн., яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved