Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

08 липня 2022 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» (далі - відповідач-1, ТОВ «Автомагістраль - Південь), Служби автомобільних доріг у Волинській області (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] (далі - третя особа-1, [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - третя особа-2), про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля Mercedes-Benz, [NUMBER] . 25 грудня 2021 року о 01 год. 00 хв. на автодорозі М-10, 101 км (Волинська область), сталася ДТП за участю [PERSON] , який керував належним позивачу транспортним засобом. [PERSON] здійснив наїзд на відбійник, оскільки на слизькій ділянці дороги при об`їзді острівця безпеки не справився з управлінням. Постановою Волинського апеляційного суду від 16 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення №161/270/22, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 139 КпАП України. Позивач вважає, що дана ДТП сталася внаслідок бездіяльності відповідачів, які не забезпечили належне утримання ділянки дороги, де воно сталося, оскільки згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25 листопада 2021 року експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідав вимогам ДСТУ 3587-07 «Безпека дорожнього руху. Автомобіль дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками - покриття проїзної частини має засніжене покриття, наявна ожеледиця. Експлуатаційний стан технічних засобів дорожнього руху не відповідав вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-96, а саме були відсутні попереджувальні знаки про об`їзд перешкоди. Згідно виконаного на замовлення позивача дослідження розмір матеріального збитку, завданого позивачу становить 332 198,28 грн. Посилаючись на вищевикладене, а також приписи глави 82 ЦК України, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 332 198,28 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди (а.с.6). Відповідач-2 у письмовому відзиві позов заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що відповідальність за утримання та обслуговування спірної ділянки дороги несе відповідач-1, який згідно договору виконував роботи з її капітального ремонту. Також вказує, що постанова Волинського апеляційного суду від 16 травня 2022 року не встановлює вину відповідачів у спірному ДТП (а.с.74-79). Відповідач-1 у письмовому відзиві позов заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що місце ДТП було огороджено відповідними заборонними та попереджувальними знаками, на дорозі були нанесені шумові смуги, острівець безпеки був візуально виділений, дорога не покрита снігом. Також відповідач заперечує розмір матеріального збитку, оскільки позивач фактично просить стягнути повну вартість транспортного засобу, без врахування вартості залишків автомобіля, які залишаються у нього. Сторони у судове засідання, призначене 08 грудня 2022 року не прибули. Представник позивача у минулих судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представники відповідачів у минулих судових засіданнях позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити у їх задоволенні. Дослідивши письмові матеріали справи, зокрема матеріали справи про адміністративне правопорушення №161/210/22, а також наявні відеозаписи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля Mercedes-Benz, [NUMBER] (а.с.10). 25 грудня 2021 року о 01 год. 00 хв. на автодорозі М-10, 101 км (Волинська область), сталася ДТП за участю [PERSON] , який керував належним позивачу транспортним засобом. [PERSON] здійснив наїзд на відбійник, оскільки на слизькій ділянці дороги при об`їзді острівця безпеки не справився з управлінням. Постановою Волинського апеляційного суду від 16 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення №161/270/22, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 139 КпАП України (а.с.33-35). Згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25 листопада 2021 року, який складений інспектором роти №3 батальйону УПП у Волинській області Русинчуком П.В., експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідав вимогам ДСТУ 3587-07 «Безпека дорожнього руху. Автомобіль дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками - покриття проїзної частини має засніжене покриття, наявна ожеледиця. Експлуатаційний стан технічних засобів дорожнього руху не відповідав вимогам ДСТУ 4100:2014 та ДСТУ 3308-96, а саме були відсутні попереджувальні знаки про об`їзд перешкоди (а.с.4 справи №161/270/22). Відповідачами не заперечується, що спірна ділянка дороги на момент ДТП знаходилася на балансі Служби автомобільних доріг у Волинській області, а роботи з її капітального ремонту здійснювало ТОВ «Автомагістраль - Південь» (а.с.9). Згідно наданого позивачем звітом про оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz, [NUMBER] , від 17 січня 2022 року №21/4278, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , розмір матеріального збитку завданого ДТП становить 332 198,28 грн. Ця сума обрахована оцінювачем виходячи з ринкової вартості автомобіля на момент ДТП, оскільки його відновлення є економічно недоцільним. Залишкова вартість автомобіля (після ДТП) оцінювачем не визначалася (а.с.11-32). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. В першу чергу, суд вважає зазначати, що за правилами ч.ч.5, 6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки ні Служба автомобільних доріг у Волинській області, ні ТОВ «Автомагістраль - Південь» не приймали участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення №161/270/22 відносно [PERSON] за ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП, всі обставини встановлені у такій справі стосовно них, зокрема і стосовно можливих недоліків в експлуатації спірної ділянки дороги, у загальному порядку можуть бути спростовані цими відповідачами. Постанова Волинського апеляційного суду від 16 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення №161/270/22 є обов`язковою лише в частині відсутності у діях [PERSON] складу адміністративних правопорушень за ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП, та самої події цих правопорушень, як зазначив апеляційний суд (ч.6 ст.82 ЦПК України). Тому вирішуючи цю справу, зокрема встановлюючи у діях відповідачів наявність складу цивільного правопорушення (делікту), суд досліджує всі наявні докази та надає їм власну правову оцінку. Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З аналізу вищенаведених положень матеріального законодавства слідує, що обов`язковою умовою для відшкодування шкоди є вчинення особою цивільного правопорушення (делікту), склад якого включає чотири обов`язкових елементи: 1) наявність шкоди; 2) протиправне діяння заподіювача шкоди; 3) причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправним діянням; 4) вина заподіювача шкоди. При цьому, враховуючи загальні засади доказування у цивільному процесі, що закріплені у ч.1 ст.81 ЦПК України, а також приписи ч.2 ст.1166 ЦК України, тягар доказування перших трьох елементів цивільного правопорушення лежить саме на особі, яка зазнала шкоди (потерпілому), а тягар доказування відсутності своєї вини - на особі, яка завдала шкоду. В даному випадку, на думку суду, позивач довів лише наявність одного елементу цивільного правопорушення - факту завдання шкоди у вигляді пошкодженого автомобіля, але протиправності діянь відповідачів та відповідного причинно-наслідкового зв`язку, суду не довів, виходячи з наступного. Так, з оглянутого судом відеозапису 20211225102150001509.mov, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення №161/270/22, слідує, що дорога в місці ДТП, перед острівцем безпеки, не покрита снігом (сніг наявний тільки на узбіччі), на проїзній частині нанесені шумові смуги (п.8.6 «ж» ПДР), які попереджують про наближення до небезпеки, край проїзної частини обладнаний світловідбиваючими стовпчиками вертикальної розмітки 2.5, які згідно приписів ПДР позначають інші небезпечні ділянки дороги, а також відповідне заокруглення на дорозі, сам острівець безпеки візуально виділений та його об`єктивно можливо виявити, при дотриманні приписів п.п.2.3 «б», 12.1, 12.2 ПДР. Згідно наданої відповідачем-1 відомості про встановлення дорожніх знаків на автомобільній дорозі М-19 98 км. - 104 км., від 01 червня 2021 року, на ній встановлені наступні дорожні знаки: 1) дорожні знаки 1.37 «Дорожні роботи», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» у 70 км, 98 км + 426 м. дороги, права сторона; 2) дорожні знаки 1.37 «Дорожні роботи» із додатковою табличкою 7.2.1 «Зона дії» у 6 км., 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» у 50 км, 98 км + 526 м. дороги, права сторона; 3) дорожній знак 3.42 «Кінець усіх заборон і обмежень», 98 км + 526 м., ліва сторона; 4) дорожній знак 3.42 «Кінець усіх заборон і обмежень», 104 км + 846 м., права сторона; 5) дорожні знаки 1.37 «Дорожні роботи» із додатковою табличкою 7.2.1 «Зона дії» у 6 км., 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» у 50 км, 104 км + 846 м. дороги, ліва сторона; 6) дорожні знаки 1.37 «Дорожні роботи», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» у 70 км, 104 км + 846 м. дороги, ліва сторона (а.с.161). Доказів на спростування вищенаведеної відомості, позивач суду не надав, хоча тягар доказування в цій частині лежить саме на ньому. На переконання суду, враховуючи облаштування ділянки дороги у місці ДТП, зокрема наявність шумових смуг (п.8.6 «ж» ПДР), світловідбиваючих стовпчиків вертикальної розмітки 2.5, візуальне виділення острівця безпеки, та незасніжене покриття дороги, а також наявність відповідних попереджувальних знаків про виконання дорожніх робіт та обмеження максимальної швидкості, неможливо стверджувати, шо відповідачі допустили протиправну бездіяльність в утриманні та експлуатації дороги. Суд вважає, що вжиті відповідачами заходи та розміщені дорожні знаки дозволяли чітко ідентифікувати факт проведення дорожніх робіт, небезпеки для руху у зв`язку з цим та орієнтувати водія врахувати дану дорожню обстановку, здійснюючи свій рух. Стосовно зафіксованої в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25 листопада 2021 року ожеледиці, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ожеледиця стала причиною ДТП. Доказів протилежного, зокрема висновок судової автотехнічної експертизи, позивач суду не надав. Також позивачем не додано доказів того, що ним дотримані встановлені на спірній ділянці дороги обмеження у швидкості в 50 км. на год, хоча суд ще раз наголошує, що у цивільному судочинстві тягар доказування факту наявності протиправного діяння, а також причинно-наслідкового зв`язку між діянням та завданою шкодою, лежить саме на потерпілому. Щодо зазначеної в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25 листопада 2021 року відсутності дорожнього знаку про об`їзд перешкоди, суд зазначає, що згідно п.1.10 ПДР, острівець безпеки не є перешкодою, а є технічним засобом регулювання дорожнього руху на наземних пішохідних переходах, конструктивно виділений над проїзною частиною дороги та призначений як захисний елемент для зупинки пішоходів під час переходу проїзної частини дороги. Для такого острівця безпеки передбачено встановлення лише таблички 7.25, яка застосовується для інформування водіїв про такий технічний засіб регулювання дорожнього руху і звуження ширини проїзної частини. Доказів того, що відсутність саме цієї таблички, за умов наявність інших попереджувальних та заборонних дорожніх знаків, відповідної розмітки (шумових смуг, світловідбиваючих стовпчиків вертикальної розмітки 2.5, знаків 1.37 «Дорожні роботи», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості») стало причиною даної ДТП, матеріали справи не містять. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів суду факту протиправної бездіяльності відповідачів, а також прямого причинно-наслідкового зв`язку бездіяльності відповідачів із наслідками ДТП, що сталося. За таких умов у задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Outcome: dismissed