Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 17 жовтня 2020 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що на початку сімейного життя в них склалися та існували добрі шлюбні відносини, які з часом погіршилися. Причиною погіршення шлюбних відносин є ті обставини, що під час сімейного життя в них з відповідачкою все більше стала проявлятися несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на сімейне життя. Шлюб з відповідачкою виявися невдалим, вони втратили почуття любові та поваги. На протязі останнього року вони з відповідачкою проживають окремо, між ними взагалі припинені шлюбні відносини та спільне ведення господарства. Тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. 25 жовтня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Між тим, разом з позовною заявою подав клопотання в якому просив суд проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши письмові докази в матеріалах справи прийшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2020 року у Фастівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 246, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 17 жовтня 2020 року. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved