Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

01.09.2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2018 по 31.03.2021 в розмірі 7385 грн. 33 коп. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з 15.10.2006 забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка і визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28 липня 2006 року. ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією також і будинок [ADDRESS] . Власником 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . Відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем по сплаті наданих ним послуг з теплопостачання, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. 20 вересня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. В поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення на сайті, у судове засідання декілька разів не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, заперечень не надала. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2019 р. власником 1/4 квартири [ADDRESS] є [PERSON] /а.с.5/. З обігової відомості вбачається, що особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] за період з 01.10.2018 по 31.03.2021 за опалення відповідач не сплачувала, тому виникла заборгованість в сумі 7385,33 грн. /а.с.7-9/ Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] як власник, має нести цивільно-правову відповідальність за порушення зобов`язань перед позивачем. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов`язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно пунктів 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що відповідачі повинні нести тягар утримання квартири та сплачувати послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з моменту набуття відповідних прав на вказане житло. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Таким чином, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем у справі виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - по наданню послуг у строк та належної якості, а у відповідача - по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну. Споживаючи послуги по теплопостачанню, відповідач не оспорювала їх ціни та якості. При цьому, матеріали справи не містять передбачених вимогами закону актів-претензій відповідача - споживача послуг, які надавались позивачем. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Заборгованість в сумі 12867 грн. 81 коп. підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачами. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 7385 грн. 33 коп., що виникла у період з 01.10.2018 по 31.03.2021. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved