Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов позов представника [PERSON] - адвоката Шестакова Віталія Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансово -правова група Лекс», де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.01.2022 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис №87 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінансово -правова група Лекс» заборгованості за договором №200513652 від 24.04.2016 р., укладеним з [PERSON] та ПАТ «Банк Михайловський», в сумі 18604,81 грн. 08.02.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. відкрито виконавче провадження №68534682 по примусовому виконанню виконавчого напису №87 від 13.01.2022 р. На переконання позивача, виконавчий напис не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, зокрема, виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, нотаріусом не перевірено безспірність суми боргу. Також позивач вказує, що за попереднім розрахунком судові витрати складають 6488,60 грн., у тому числі: 992,40 грн. судовий збір за подання позову; 496,20 судовий збір за подання заяви про забезпечення позову; 5000,00 грн. витрати на юридичні послуги. Позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №87 від 13.01.2022 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за договором № 200513652 від 24.04.2016 р., укладеним з ПАТ «Банк Михайловський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Договором відступлення права вимоги №516/ФК-21 від 01.12.2021 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Договором відступлення права вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 р., є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансово -правова група Лекс», заборгованості за Договором № 200513652 від 24.04.2016 р., укладеним з [PERSON] і ПАТ «Банк Михайловський»; загальна сума заборгованості складає 18604,81 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 6488,60 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву від 09.11.2022р. в якій просив розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, зазначав що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Вказував, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 13.01.2022 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №87, про стягнення з\~\~ [PERSON] , який є боржником за Договором № 200513652 від 24.04.2016 р., укладеним з ПАТ «Банк Михайловський», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Договором відступлення права вимоги №516/ФК-21 від 01.12.2021р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Договором відступлення права вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 р., є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансово - правова група Лекс», заборгованості за договором №200513652 від 24.04.2016 р., укладеним з [PERSON] і ПАТ «Банк Михайловський». Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.04.2016 р. по 16.11.2021 р. та загальна сума заборгованості становить 17754,81 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 6129,95 грн.; із простроченої заборгованості за нарахованими доходами у розмірі 11624,86 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 850 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 18604,81 грн. ( а.с. 14). 08 лютого 2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. відкрите виконавче провадження №68534682 з примусового виконання виконавчого напису №87, вчиненого 13.01.2022 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з\~\~\~\~ [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінансово -правова\~група Лекс» заборгованості в розмірі 18604,81 грн. (а.с.15). Спірні правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав боржника за виконавчим написом. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2022 р. відкрито провадження по справі №629/979/22 за позовом представника [PERSON] адвоката Шестакова Віталія Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 28); -ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.02.2022 р. відмовлено в задоволенні заяви представника [PERSON] - адвоката Шестакова Віталія Юрійовича про забезпечення позову по справі за позовом представника [PERSON] адвоката Шестакова Віталія Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 37-39); -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2022 р. вказана цивільна справа прийнята до розгляду відповідно до розпорядженням голови Верховного Суду від 06.04.2022 р. №16/0/9-22 (у зв`язку з неможливістю судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено підсудність справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області (а.с. 42)). Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі по тексту Порядок № 296/5). Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій № 296/5 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно із підпунктом 1.2 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.\~12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Під час розгляду справи, учасниками не надано суду доказів, про надання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, а тому, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Сторонами не надано доказів, які б свідчили, що при вчиненні спірного виконавчого напису, нотаріусу, разом з відповідною заявою стягувача, було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Верховний Суд у Постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 13 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, сторонами не надано доказів, що Договір № 200513652 від 24.04.2016р., укладений між [PERSON] і ПАТ «Банк Михайловський» за невиконання умов якого приватним нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис укладався сторонами та посвідчувався нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 та у Постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). За таких обставин, враховуючи те, що суду не надано доказів, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, не надано нотаріально посвідченого договору, з приводу якого виникла така заборгованість, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Як убачається із змісту позовної заяви позивач заявив вимогу немайнового характеру визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 р. № 1928-IX встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, з 1 січня 2022р. у розмірі 2 481 грн. Відповідно до\~п.п.\~2\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~4\~Закону України\~Про судовий\~збір за\~подання до\~суду позовної\~заяви немайнового\~характеру,\~яка подана\~фізичною особою\~сплачується судовий\~збір у\~розмірі 0,4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~що становить\~992,40\~гривень (2 481 грн.*0.4). Проте, як убачається із матеріалів справи позивач не сплатив судовий збір у визначеній сумі. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд задовольнив позов в повному обсязі, а позивачем не дотримані вимоги Закону України «Про судовий збір» в частині сплати судового збору, що залишилося поза увагою суду при вирішенні питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, складає 0,2\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~що становить\~496,20\~гривень (2 481 грн.*0.2). Таким чином, позивач при подачі заяви про забезпечення позову мав сплатити 496,20 грн., але, як убачається із матеріалів справи зазначений судовий збір не був сплачений позивачем. .Враховуючи, що суд відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову через її необґрунтованість, а позивачем не дотримані вимоги Закону України «Про судовий збір» в частині сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що залишилося поза увагою суду, то з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 гривень. 10.02.2022 р. між [PERSON] (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Невідкладна правова допомога» (виконавець) укладений договір про надання юридичних послуг №10.02/22, предметом якого є надання виконавцем замовнику юридичних послуг, які охоплюють: юридичний аналіз справи; збір доказів; складання, підписання та подачу від імені та в інтересах замовника позовної заяви з додатками про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; складання, підписання та подачу від імені та в інтересах замовника заяви про забезпечення позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; юридичне супроводження справи і виконавчого провадження (п.1.1 та п. 1.2 Договору. Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість послуг, зазначених у п. 1.2 Договору, становить 5000,00грн. (а.с. 19-21). 10.02.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Невідкладна правова допомога» та адвокатом Шестаковим В.Ю. укладений договір, відповідно до умов якого, Товариство замовляє, приймає та оплачує, а адвокат надає послуги правової (правничої) допомоги, представництва клієнта, що охоплює наступний спектр послуг стосовно виконавчого провадження ВП №68534682: юридичний аналіз справи, збір доказів, складання, підписання та подачу від імені та в інтересах [PERSON] позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; складання, підписання та подачу від імені та в інтересах Клієнта заяви про забезпечення позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; судовий супровід справи і супровід у виконавчому провадженні (а.с. 23). Відповідно до Акту від 16.02.2022 р. до договору №10.02/22 про надання юридичних послуг, ТОВ «Юридична компанія «Невідкладна правова допомога» надало [PERSON] юридичні послуги щодо правової (правничої допомоги), а саме: юридичний аналіз справи, збір доказів: 1.5 год 1500 грн.; складання, підписання та подачу від імені та в інтересах [PERSON] позовної заяви з додатками до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню: 2.5 год -2500грн.; складання, підписання та подачу від імені та в інтересах Клієнта заяви до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про забезпечення позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню: 1 год.-1000грн.; судовий супровід справи і супровід у виконавчому провадженні ВП №68534682 (а.с. 22). Отже, загальна сума вартості юридичних послуг, відповідно до Акту від 16.02.2022 р., складає 5000,00 грн. Квитанцією від 12.02.2022 р. підтверджується, що позивач сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Невідкладна правова допомога» 6565,00 грн. за юридичні послуги (а.с. 8). Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~). Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Велика Палата Верховного Суду у своєї Постанові від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18, підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 згаданої постанови). Як убачається із змісту Акту від 16.02.2022 р. до договору №10.02/22 позивачеві надані послуги з складання, підписання та подачу від імені та в інтересах [PERSON] позовної заяви з додатками до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на що витрачено 2.5 год. та вартість цих послуг складає 2\~500,00 грн. Суд вважає необхідними та доведеними надання цих послуг та їх вартість є розумною та виправданою, а тому вартість витрат, які пов`язані з наданням послуги з складання, підписання та подачу позовної заяви у сумі 2500 грн., підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача. Крім того, до Акту від 16.02.2022р. до договору №10.02/22, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Невідкладна правова допомога» включило такі види послуг, як «юридичний аналіз справи та збір доказів», на що адвокат витратив 1.5 години, та вартість цих послуг складає 1500 грн. Проте, в матеріалах справи відсутні докази, що адвокат здійснював дії, спрямовані на збір доказів, зокрема, відсутні адвокатські запити, які направлялися адвокатом для отримання документів, які в подальшому були надані до суду, як докази. Крім того, «юридичний аналіз справи» не відносяться до адвокатських послуг, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Більш того, юридичний аналіз охоплюється послугами з складання позовної заяви, відшкодування вартості яких судом вирішено вищі. Отже, надання юридичних послуг з юридичного аналізу справи та збору доказів, вартістю 1500 грн., є недоведеним та невиправданими, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Також, суд вважає невиправданими витрати на допомогу адвоката в сумі 1\~000,00 грн. за складання, підписання та подачу від імені та в інтересах клієнта заяви до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про забезпечення позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, враховуючи, що судом відмовлено у задоволені заяви про забезпечення позову, через її необґрунтованість. Таким чином відсутня об`єктивна необхідність у подачі заяви про забезпечення позову того змісту, який був викладений адвокатом, а відтак витрати на правничу допомогу в сумі 1\~000,00 грн., також не підлягають стягненню з відповідача та залишаються за рахунок позивача.

Outcome: approved