Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного\~товариства Комерційний\~Банк "Надра" про виключення запису з державного реєстру заборон відчуження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ним, [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 612/2004 від 26.05.2004. 26.05.2004 між ВАТ КБ «Надра» - іпотекодержателем, [PERSON] іпотекодавцем та [PERSON] позичальником було укладено договір іпотеки № Д-436, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Трух Н.М.. Предметом іпотеки є домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки Д-436 від 26.05.2004, було встановлено обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 18075, об`єкт обтяження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , номер РПВН 5932850, власник [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач по справі, як син [PERSON] успадкував вказане домоволодіння і на даний час є власником зазначеного майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.10.2021. Кредитний договір Позивачем було повністю погашено, однак, банк не надав довідку про погашення кредиту та не скасував обтяження. 28.10.2021 Позивач вернувся з заявою до Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб,\~ в\~якій просив\~надати довідку\~про погашення\~заборгованості та\~вчинити дії\~по припиненню\~обтяження.\~19.11.2021\~позивач отримав\~відповідь,\~що станом\~на 01.09.2020\~ліквідаційна процедура\~банка ПАТ\~КБ «Надра»\~вважається завершеною\~та зазначено,\~що відповідно\~до електронних\~відомостей,\~зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 612/2004 від 26.05.2004 перед ПАТ КБ «Надра» були виконані у повному обсязі у 2005 та фінансові претензії стосовно цього кредитного договору, а також договорів застави (іпотеки), що забезпечували виконання зобов`язань за цим договором відсутні. Тобто, вони в повному обсязі виконали всі зобов`язання за кредитним договором, а тому згідно ст. 599 ЦК України основне зобов`язання припинене і вказує на те, що відповідач не виконав свого обов`язку подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, що є порушенням права власності на нерухоме майно та перешкодою власником на власний розсуд розпоряджатися ним. У зв`язку із чим позивач просить суд припинити (зняти) обтяження на нерухоме майно, зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 18075, зареєстровано 27.05.2004 14:04:59 за № 18075 реєстратором: приватний нотаріус Трух Н.М., об`єкт обтяження: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер РПВН 5932850. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача адвокат Капак В.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримав повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» 24.11.2022 та 20.12.2022 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштових відправлень за юридичною адресою банку. Судові повістки представник отримав, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Третя особа приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнєцова Н.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. 20.12.2022 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2004 між ВАТ КБ «Надра» - іпотекодержателем, [PERSON] іпотекодавцем та [PERSON] позичальником укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Трух Н.М., згідно якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору № 612/2004, укладеного між іпотекодержателем та позичальником 26.05.2004, передає у іпотеку, а іпотекодержатель приймає у іпотеку предмет іпотеки, яким є домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). В єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості про заборону на нерухоме майно. об`єктом обтяження є домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , номер РПВН 5932850 (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла (а.с.14). [PERSON] у спадок після смерті його матері [PERSON] отримав домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-8). 28.10.2021 [PERSON] звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ КБ «Надра», в якій він просив направити йому довідку про повне погашення Договору № 612/2004 від 26.05.2004 та направити заяву для нотаріуса і реєстратора по припиненню обтяження, згідно договору іпотеки Д-436 від 26.0.2004 посвідчений приватним нотаріусом Трух Н.В. та виключення з державного реєстру іпотек наступний запис: реєстраційний номер обтяження: 18075 та виключення з єдиного державного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна наступний запис: реєстраційний номер обтяження: 18075, а також направити лист на ім`я нотаріуса [PERSON] для зняття обтяження (а.с.15). На своє звернення позивач отримав відповідь, що зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 612/2004 від 26.05.2004 перед ПАТ "КБ "НАДРА" були виконані у повному обсязі у 2005 році, та фінансові претензії стосовно цього кредитного договору, а також договорів застави (іпотеки), що забезпечували виконання зобов`язань за им кредитним договором - відсутні. Для вирішення питання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заінтересованій особі необхідно звернутися до будь-якої державної нотаріальної контори або приватного нотаріуса України (а.с.16). Приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнєцовою Н.М. на звернення [PERSON] щодо зняття заборони відчуження на нерухоме майно останньому було рекомендовано звернутися до суду (а.с.24). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з вимог статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою припиняється і право застави. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Підстави для припинення іпотеки визначні у ст. 17 Закону України «Про іпотеку», де регламентовано, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється та з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Таким чином, єдиним способом припинення обтяжень із зазначеного майна можливо тільки за рішенням суду. В судовому засіданні перевірено, що права відповідача жодним чином не будуть порушенні в зв`язку з тим, що кредитні зобов`язання позивачем погашені. Відповідно до статті 1 «Захист власності» Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів: або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Враховуючи вищезазначене, з метою захисту права позивача, як власника, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності вбачає підстави для задоволення позову, оскільки наявність вказаних відомостей в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна створюють перешкоди у здійсненні права власності позивачу щодо нерухомого майна. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved