Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

20.09.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Бахмацької міської ради про визначення місця проживання дитини. В своїй заяві вказав, що, починаючи з 2008 року по 2018 рік, проживав спільно з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] . Під час спільного проживання [INFO] у них народився син [PERSON] . З 2018 року він та [PERSON] проживають окремо та припинили жодні відносини, дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні. З 24.02.2022 року по теперішій час [PERSON] проживає за місцем реєстрації батька [PERSON] разом з бабусею [PERSON] (матір`ю позивача), так як він (позивач) перебуває на службі в ЗСУ в різних областях на території України та постійно змінює місце дислокації. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються ним, як батьком, без участі та підтримки з боку відповідачки. В метою найбільш повного, всебічного та об`єктивного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне вирішити питання про встановлення місця проживання дитини [PERSON] разом з ним за адресою [ADDRESS] в зв`язку з чим змушений звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.10.2022 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви згідно ухвали суду від 21.09.2022 року, відкрито провадження по справі з визначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.10.2022 року, яке відкладено на 16.11.2022 року та 06.12.2022 року з різних об`єктивних причин. Вказаною ухвалою до участі у справі в якості третьої осби залучено Службу у справах дітей Броварської міської ради, якій запропоновано в строк до 24.10.2022 року надати висновок щодо розв`язання спору відповідно положень ст. 19 СК України. 25.10.2022 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визначити місце проживання дитини разом з ним за адресою [ADDRESS] . 15.11.2022 року третьою особою - Службою у справах дітей Броварської міської ради надано пояснення, відповідно до яких адреса згідно уточнених позовних вимог за територіальною приналежністю не відноситься до сфери діяльності Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області. Сторони у справі не зверталися з відповідною заявою щодо отримання висновку щодо місця проживання дитини, в зв`язку з чим третя особа з об`єктивних причин не може висловити свою позицію у даній справі. Ухвалою суду від 06.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.12.2022 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Строгий В.Ф. підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх із зазначених у позові підстав. Щодо місця реєстрації за адресою [ADDRESS] позивач вказав, що йому стало відомо, про скасування його реєстрації, але підтверджуючих документів він не має. Також зазначив, що мати дитини має намір виїхати за кордон. Йому необхідне рішення суду про визначення місця проживання дитини з ним, так як це надасть йому можливість вирішити питання щодо подальшого проходження військової служби в ЗСУ. У власності він має два будинки, які знаходяться поза межами м. Бахмач, а саме в селах Піски та Першотравневе. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила задовольнити їх, визначивши місце проживання дитини з батьком за адресою [ADDRESS] . Зазначила, що даний будинок належить їй на праві приватної власності. Останні 15 років вона працює в м. Києві та на вихідні приїздить додому в м. Бахмач. Під час її відсутності дитина проживає з бабусею [PERSON] - матір`ю позивача. [PERSON] на даний час перебуває на службі в ЗСУ. До того працював за кордоном. На даний час вона має намір виїхати за кордон з метою заробити грошей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Смаглюк І.Г. в судовому засіданні висловила думку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в зв`язку з відсутністю спору між сторонами про місце проживання дитини. Підтримала висновок щодо розв`язання спору, затверджений рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради 21.10.2022 року. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Броварської міської ради в судове засідання не з`явився. У наданих поясненнях просили розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] згідно свідоцва про його народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 34). [PERSON] , [INFO] з 11.08. 2009 року зареєстрований за вищевказаною адресою на підставі заяви законного представника [PERSON] (а.с. 63). Згідно копії паспорта позивача місцем його реєстрації з 10.06.2020 року зазначена адреса [ADDRESS] (а.с. 104). Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. За приписами ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як вбачається з висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 22 жовтня 2022 року № 198, орган опіки та піклування вважає за доцільне вирішити розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] шляхом проживання його з матрір`ю [PERSON] . При цьому враховано, що батько дитини проходить військову службу, що унеможливлює спільне його проживання з дитиною. [PERSON] спроможна виховувати сина та доглядати за ним. (а.с. 58). На думку суду, вказаний висновок є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини і суд цілком погоджується з ним. Відповідно до абзацу 3 пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. Як вбачається зі змісту акту обстеження умов проживання від 13.10.2022 року, проведеного з метою підготовки висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , умови проживання дитини задовільні, будинок мебльований, наявні побутова техніка, продукти харчування. У дитини є окреме ліжко, місце для вивчення уроків. Стосунки в сім`ї позитивні. Батьки дитини як сім`я, не проживають. [PERSON] практично проживає з бабусею (батько в ЗСУ, мати через добу працює в м. Києві). До війни батько [PERSON] протягом 4 років працював за кордоном. Спору щодо визначення місця проживання між батьками дитини немає. [PERSON] не заперечує, щоб воно було визначено з батьком дитини. Умови проживання хороші та відповідають інтересам дитини. Матері дитини вказано на те, що батьки є законними представниками дитини без будь-яких рішень у разі відсутності спору (а.с. 61). Згідно пояснень начальника Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Смаглюк І.Г. від 13.10.2022 року, при проведенні бесіди з [PERSON] , останній зазначив, що проживає з бабусею [PERSON] в [ADDRESS] з 1-го класу. Він не проти того, щоб місце його проживання було визначено або з мамою або татом (а.с. 62). Згідно висновку оцінки потреб сім`ї на час оцінювання, яке проводилося з 11.10.2022 року по 19.10.2022 року за адресою [ADDRESS] потреби СЖО відсутні. Місцем проживання [PERSON] зазначено м.Бровари. (а.с. 69-70). Як вбачається зі змісту довідки, складеної начальником Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Смаглюк І.Г. за наслідками підготовки висновку щодо розв`язання спору згідно позовної заяви, в ході телефонної бесіди з [PERSON] з приводу причин спору між ним та матір`ю дитини, він пояснив, що спору ніякого немає, і що таке рішення йому необхідне для звільнення зі Збройних сил України (а.с. 59). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ згідно наказу від 26.03.2022 року (а.с.65). [PERSON] працює в ТОВ «Енерготех менеджмент» м. Київ старшим касиром торговельного залу та має стабільнй дохід (а.с.63 зворот). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. В судовому засіданні згідно досліджених матеріалів встановлено, що відповідачка [PERSON] виконує обов`язки по вихованню та утриманню сина, створює для нього умови, необхідні для всебічного його розвитку, приділяє належну увагу його вихованню та спроможна доглядати за ним, незважаючи на те, що працює поза межами населеного пункту, де постійно проживає дитина. На думку суду у даному випадку спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Однак суд вважає за необхідне розглянути справу по суті з урахуванням наданих сторонами доказів. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде більш сприятливим для дитини, ніж її проживання з матір`ю, враховуючи матеріальний і житловий стан сторін та ставлення дитини до батьків, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed