Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. Своїми вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,94 га, що розташована на території Майорівської сільської ради, ділянка № [NUMBER] та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її мати [PERSON] після смерті свого чоловіка та її батька фактично прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав, [INFO] мати заявниці [PERSON] померла. З метою прийняття спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріусу Біляївського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але їй було направлено лист роз`яснення, з якого вбачається що її не може бути видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав, в зв`язку з тим, що нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини та не встановлено факт фактичного проживання разом по день смерті батьків, з метою встановлення факту родинних відносив. Факт проживання її з батьками за однією адресою з 2000 року та день смерті батьків підтверджується актом обстеження, складеним комісією у складі депутата та сусідів. Оскільки ухвалою суду від 18.01.2022 року заяву [PERSON] про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини було залишено без розгляду, вона звернулася до суду із зазначеним позовом. 30.06.2022 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано копію спадкової справи після смерті батька позивачки [PERSON] та матері позивачки [PERSON] (а.с. 21-22). Позивач в судове засідання наполягала на позовних вимогах та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, та пояснив, що при зверненні до нотаріуса підписав заяву в якій зазначив, що крім нього спадкоємців у батьків не було, однак позивачка є його сестрою та спадкоємцем також, у нотаріуса він не зрозумів, яку саме заяву він підписав. Ухвалою суду від 19.09.2022 року було відмовлено у прийнятті визнання позовних вимог відповідачем [PERSON] та продовжено розгляд справи (а.с. 97). Ухвалою суду від 19.09.2022 року було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд (а.с. 98). Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] (змінила прізвище на « [PERSON] » згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 01.09.1984 року відділом РАЦС радянського виконкому Кримської області (а.с. 6, 10) [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , зареєстровано Майорівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 27 (а.с. 8). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , зареєстровано Біляївським відділом державної реєстрації цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 699 (а.с. 9). На підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 059401 [PERSON] (батько позивачки) належить земельна ділянка площею 6,94 га. на території Майорівської сільської ради, ділянка № [NUMBER] (а.с. 11). З метою реалізації своїх спадкових прав, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] , однак нотаріус листами від 29.03.2019 року № 228/02-14 та № 227/02-14 відмовив у прийняті заяви про прийняття спадщини з причини пропуску строку для прийняття спадщини та не встановлення факту проживання заявниці із спадкодавця однією сім`єю на день їх смерті, роз`яснив її право звернення до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцями однією сім`єю на день їх смерті (а.с. 13, 14). Ухвалою суду від 18.01.2022 року заяву [PERSON] про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини було залишено без розгляду, у зв`язку із встановленням особи спадкоємця [PERSON] , права та інтереси, якого можуть бути зміненими. Також заявниці було роз`яснено її право звернення до суду із позовом (а.с. 15-17). Згідно ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Від так позивачка звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання її із спадкоємцями батьком [PERSON] , померлим [INFO] та матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , у зв`язку із відмовою приватним нотаріусов у прийняття [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, у редакції, чинній на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи у строки, визначені законом, подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З витребуваної судом інформації від приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу, встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] заведено спадкові справи. За даними спадкової справи [PERSON] № 59/2018 року, зокрема довідок Майорівської сільської ради № 634 від 23.11.2018 року, № 635 від 23.11.2018 року померлий [PERSON] проживав та був зареєстрованим за адресою [ADDRESS] , разом з ним проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] . За даними спадкової справи [PERSON] № 60/2018 року, зокрема довідок Майорівської сільської ради № 640 від 26.11.2018 року та № 641 від 26.11.2018 року померла [PERSON] проживала та була зареєстрованою за адресою [ADDRESS] , разом з ним проживав син [PERSON] (а.с. 30-92). Згідно паспорту громадянки України серії [NUMBER] виданого Біляївським РВ ГУМВС в Одеській області від 30.11.2009 року на ім`я [PERSON] , місцем її реєстрації є [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно акту обстеження від 15.06.2022 року № 149 складеного та підписаного депутатом с. Майори та сусідами по будинку [ADDRESS] , [PERSON] проживала та мала спільне господарство з батьками в період з 2000 року по день їх смерті (а.с. 12). Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Врахувавши вимоги вказаних норм права та надавши належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог [PERSON] щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час їх смерті, оскільки матеріали справи містять протиріччя у визначенні адрес проживання спадкодавців та не співпадають з адресою проживання позивачки та її твердженням, що вона тривалий час мешкала зі спадкодавцями, таким чином позивачем не доведено факту проживання із спадкодавцями у період з 2000 року та на час їх смерті. У відповідності ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed