Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-263561, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит в сумі 171000 гривень у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника на вказані у договорі рахунки, строком на 60 місяців, до 13.02.2025, визначено сторонами розмір відсотків за процентною ставкою 35 % річних, а також було узгоджено сторонами відповідальність за порушення умов даного договору. Банк свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, передавши відповідачеві грошові кошти обумовлені договором, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань допустив заборгованість за вказаним кредитним договором, внаслідок чого 09.08.2022 на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу про дострокове погашення заборгованості, яка залишена без належного реагування останньою. Станом на 30.09.2022 загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 182050 гривень 13 копійок та складається з: 150865 гривень 22 копійки - сума заборгованості за кредитом; 28840 гривень 55 копійок - сума заборгованості за відсотками; 2344 гривні 36 копійок - донараховані відсотки, яку відповідач не погашає у добровільному порядку. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути зазначену заборгованість із відповідача в примусовому порядку, а також вирішити питання судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 2481 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.11.2022 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін. У визначений судом строк заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Заяви, клопотання: заява представника позивача про проведення засідання в режимі відеоконференції та/або без участі представника. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення першого судового засідання; задоволення заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що постановлено ухвали окремими документами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України. 14.12.2022 за вх.№6909, представником позивача [PERSON] подано заяву про проведення засідання в режимі відеоконференції та/або без участі представника, в якій зазначила, що у разі технічної неможливості або неявки відповідача, просить розглянути справу без її участі за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про що свідчить її особистий підпис про отримання поштового відправлення. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13.02.2020 [PERSON] виявила намір на отримання кредиту в АТ «Кредобанк», подавши Анкету-Заяву №CL-263561 на отримання готівкового кредиту (а.с.18-19). 14.02.2020 [PERSON] було забезпечено право на отримання Інформації про укладення договору про споживчий кредит шляхом надання Паспорту споживчого кредиту (стандартизована форма), про що міститься особистий підпис позивальника (а.с.17-19). 14.02.2020 між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-263561 (а.с.8-12), відповідно до умов якого сторонами було узгоджено у п.1 Предмет Кредитного договору - надання у власність позичальнику банком грошові кошти на умовах поворотності, строковості та платності, цільового характеру використання грошових коштів, а також зобов`язання позичальника використати кредит на цілі вказані у цьому договорі та повернути кредит, сплатити проценти на умовах визначених договором. Сума та валюта кредиту визначена у 171000 гривень (п. 2.1 Договору), строк (терміном) на 60 місяців - до 13.02.2025 (п.2.3 Договору). Відповідно до п.2.4. Договору позичальник доручив банку здійснити переказ грошових коштів з позичкового рахунку на цілі за реквізитами зазначеними у договорі, а саме: на поточні потреби в сумі 108652,77 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «АЛЬФА-БАНК» по кредитному договору 501157271 від 26.06.2019 в сумі 62347,23 грн. У Розділі 4 вказаного Договору сторони узгодили, що за користування кредитом позивальник сплачує відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п.4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору). Відповідно до п.4.5, п.4.6 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 41,19 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 367408,64 грн. Також сторонами цього спору було узгоджено Графік платежів за кредитним договором №CL-263561 від 14.02.2020, розмір внесення щомісячних платежів у грошовому еквіваленті (а.с.13). Факт перерахування АТ КБ «Кредобанк» [PERSON] грошових коштів, обумовлених у зобов`язанні, підтверджується меморіальними ордерами №8867276 від 14.02.2020 на суму 108652,77 грн.; №8867265 від 14.02.2020 на суму 62347,23 грн. (а.с. 24-25). Обставини щодо перерахування грошових коштів позивачем відповідачеві за кредитним договором підтверджено виписками по особовому рахунку за період з 14.02.2020 по 30.09.2022 (а.с.26-52), які згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, мають статус первинного документу, а, отже, є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними. Позивач у позові вказує, що в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач допустила неналежне виконання умов договору та має заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 30.09.2022 становить 182050 гривень 13 копійок та складається з: 150865 гривень 22 копійки - сума заборгованості за кредитом; 28840 гривень 55 копійок - сума заборгованості за відсотками; 2344 гривні 36 копійок - донараховані відсотки. Судом встановлено, що 09.08.2022 за вих.№1690295 на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором (а.с.53). Як було встановлено вказана вимогам залишена відповідачем без належного реагування. Отже, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих за кредитним договором та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Згідно з вимогами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно достатті 617 ЦК України судом не встановлено. Враховуючи викладене, беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №CL-263561 від 14.02.2020 станом на 30.09.2022 у сумі 182050 гривень 13 копійок, яка складається з: 150865 гривень 22 копійки - сума заборгованості за кредитом; 28840 гривень 55 копійок - сума заборгованості за відсотками; 2344 гривні 36 копійок донараховані відсотки. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №8199851 від 10.02.2022 та №52531156 від 05.10.2022, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2730 (дві тисячі сімсот тридцять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок. Щодо стягнення з відповідача витрат позивача на правову професійну допомогу в розмірі 10000 гривень суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Долучена до позовної заяви копія договору про надання правової допомоги від 11.04.2019, укладеного між АТ «Кредобанк» та АО «Смарт Лекс» та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ЧК №001086, виданого на ім`я [PERSON] , не є доказами понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката Кізко Л.С. у вищевказаній сумі. Будь-яких інших доказів понесення таких витрат, зокрема, акта про виконані роботи, акта прийому-передачі документів, платіжного доручення про сплату гонорару, тощо матеріали справи не містять, а тому правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката - відсутні. Враховуючи вказані обставини, суд вважає в цій частині позовних вимог - відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial