Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

13.10.2022 позивач - Товариство з обмеженою «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Петрушенка Владислава Миколайовича, звернулось до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №8879799 у розмірі 13247,00 грн, у тому числі 5000,00 грн основного боргу та 8247,00 грн заборгованості по сплаті відсотків; стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 20.12.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 8879799, підписаний електронним підписом відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за укладеним договором позики виконало, відповідачеві обумовлену договором суму коштів надало. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансовою компанією «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем був укладений договір факторингу, за умовами якого останній набув право вимоги до відповідача як боржника, внесеного до Реєстру боржників. Із вказаного часу позивач не здійснював жодних нарахувань відповідачеві, однак станом на 14.06.2021 за відповідачем рахується заборгованість за договором позики № 8879799 у сумі 13247,00 грн, з яких 5000,00 грн сума основного боргу та 8247,00 грн сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів не виконала, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з даним позовом. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 20.10.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 18.11.2022. У подальшому судове засідання відкладалось до 06.12.2022 та до 20.12.2022. Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, разом із позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив суд позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась шляхом направлення судових повісток, а також у порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. З огляду на положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у позовній заяві вказав, що не заперечує за наявності підстав проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Враховуючи факт належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, її неявку та неподання відзиву на позов, а також з урахуванням позиції позивача, судом на підставі ст. 280-281 ЦПК України у судовому засіданні 20.12.2022 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором, позикодавцем) та [PERSON] (відповідачем, позичальником) був укладений договір позики № 8879799. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надсилання на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить зміст договору позики (реквізити та підписи сторін). Згідно з умовами пункту 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням даного договору позики відповідач підтвердила, що вона ознайомилась на сайті https://mуcredit.ua/ru/documents-iicense/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 4.1. п. 4 договору позики), а також погодилась, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mуcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (пп. 4.2. п. 4 договору позики). Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансовою компанією «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають у\~загальномудоступі, будучи опублікованими на сайті www.mуcredit.ua. Цi правила є\~публічною пропозицією (офертою)\~у розумінні ст.\~ст.\~641,644\~Цивільного кодексу\~України наукладеннядоговору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і\~обов`язкисторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 5 договору позики він укладений дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно з п. 6 договору позики він укладений в результаті зваженого рішення сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором. 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів»» (ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивачем) укладений договір факторингу № 14/06/21 (договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ ««Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансовій компанії «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб - боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1, який є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Так відповідно до Реєстру боржників №1 від 14.06.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 247,00 грн., з яких 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 247,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 2.1.7 договору факторингу на день підписання відповідного Реєстру боржників, право вимоги, яке відступається за відповідним Реєстром боржників, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов`язань з боку боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнута, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтом не укладено угод про заміну зобов`язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов`язаннями. Згідно з п. 1.3. договору факторингу фактор протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників зобов`язуються направити простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку № 3 до цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору. На виконання п. 1.3. договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у договорі позики від 20.12.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно п. 3.7. договору факторингу, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлене фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином у разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості на виконання умов договору факторингу. З моменту\~отримання права\~вимоги до\~відповідача,\~а саме\~з 14.06.2021\~та станом\~на момент\~звернення позивач\~з даним\~позовом до\~суду позивачем\~нездійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, тому відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 8879799 у розмірі 13 247,00 грн, з яких 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 247,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з позикою. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України\~«Про споживче\~кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». За нормою ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644\~ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Із запропонованими умовами позивач ознайомився та погодився з ними. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 1 статті 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частина 1 статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 даного Кодексу боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, 21.06.2021 за вих. № 4806980-1 позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості за договором позики та про включення персональних даних відповідача до бази персональних даних «Боржники» разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, «боржник, який не\~отримав повідомлення\~про передачу\~права вимогиіншій особі,\~не позбавляється\~обов`язку\~погашення заборгованості,\~а лише\~має право\~на погашеннязаборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не\~звільняєйого від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відтак навіть за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги від позивача, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані у договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язалась вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою у порядку, визначеному цим договором. Однак всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора, хоча відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами договору позики, факт отримання відповідачем позики та прострочення зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Належними і допустимими доказами позивач довів суду, що на виконання умов договору первісний кредитор надав відповідачеві позику у розмірі 5000,00 грн, у той час як відповідач доказів повернення позивачеві як правонаступнику позикодавця вказаної суми коштів не надала, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн основного боргу. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 8247,00 грн заборгованості за нарахованими відсоткам, суд також вважає таку позовну вимогу законною та правомірною, оскільки нарахування відсотків за користування позикою передбачене як умовами договору позики від 20.12.2019, так і положеннями ст. 1048 Цивільного кодексу України, а тому позов у цій частині також підлягає задоволенню. Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористалась, доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог не подала, не довела незаконності вимог позивача. Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі позивачеві за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved