Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Радехівського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (відповідач) у якому просить стягнути на її користь 800 000 грн моральної шкоди. В обґрунтування вимог щодо предмета позову покликається на те, зокрема, що 02 червня 2021 року нею до Радехівського РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» було подано інформаційний запит щодо стадії розгляду пакету документів про присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки (паї) [PERSON] та на приватизацію присадибної ділянки і надання інформації скільки разів і коли було поінформовано запитувача інформації про стадії розгляду та прийняті рішення. Відповідач не надав відповіді на її інформаційний запит від 02.06.2021 у встановлений законом строк. З метою захисту порушеного права, 11 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача уданій справі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 у справі №380/21236/21 визнано протиправною бездіяльність РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК», яка полягала в ненаданні відповіді на інформаційний запит [PERSON] від 02 червня 2021 року та зобов`язано РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» надати [PERSON] відповідь на інформаційний запит від 02 червня 2021 року. Зазначає, що вчинення Радехівським РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» протиправної бездіяльності, призвело її до душевних страждань, принизило її гідність та змусило відірватися від звичайних занять, перебуваючи у невизначеності, підірвало її репутацію, що погіршило загальний стан її здоров`я. Зазначає, що системні і послідовні протиправні дії відповідача призвели до погіршення стану її здоров`я, невизначеності від недовіри до органів державної влади в Україні, розчарування та стресу, підриву репутації, відриву від звичайних занять, можливого інфікування не отримуючи відповіді на поставлені питання. Внаслідок цих протиправних дій відповідача вона змушена витрачати час і кошти, перебуваючи в постійному стресі, готуючи та подаючи адміністративний позов та цей позов для поновлення її прав через суд впродовж тривалого часу. Звертає увагу суду, що матеріальна компенсація нанесеної їй моральної шкоди, заявлена у позовній заяві, жодним чином не може компесувати тої болі і фізичних страждань котрі вона перенесла та не відновить втраченого здоров`я внаслідок пережитих стресів, тих душевних та нервових переживань. Відтак вважає, що стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 800 000 грн буде розумним та справедливим виразом сатисфакції спричинених їй моральних страждань. 06.09.2022 Представницею відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому остання просить суд у задоволені позовних вимог [PERSON] до Радехівського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, зокрема, що позивач повинен довести факт завдання їй моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії чи бездіяльність відповідача призвели до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивачки додаткових зусиль для організації її життя. В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає лише, що її моральні страждання - це емоції, що безпосередньо пов`язані з протиправною поведінкою відповідача і знаходяться з нею в причинному зв`язку. Разом з тим, відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй моральних страждань поведінкою відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення стану її здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача. Звертає увагу суду, що позивач жодним чином не обґрунтовує розмір визначеної нею моральної шкоди в розмірі 800 000,00 грн(а.с.29-31). 26.10.2022 позивачкою подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому остання акцентує увагу на тому, що суд не може зобов`язувати доводити душевні страждання, посилаючись на правовий висновок ВСУ у справі №6-1435цс17 від 27.09.2017. Зазначає, що перебування у невизначеності від недовіри до органів державної влади в Україні, розчаруванні і постійному стресовому стані, призвело до втрати здоров`я, так як під впливом вищезгаданих обставин у неї в цей день - 27.07.2022 (дата подання позову) стався перелом ноги. Відтак, саме протиправні дії відповідача призвели до тяжкої травми, болю та фізичних страждань. Зазначає, що моральна компенсація нанесеної моральної шкоди, заявлена у позовній заяві, жодним чином не відновить втраченого здоров`я внаслідок пережитих стресів, душевних та нервових страждань(а.с.59). 02.11.2022 представницею відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, за змістом якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, зокрема, що позивачем не обґрунтовано наявності страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких позивачка зазнала, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, причинового зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача, відповідно до яких заподіяно шкоду. Не зазначено, яку саме заподіяно шкоду позивачу та в чому вона полягає. Зазначає, що позивач повинен довести факт завдання їй моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвели до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації її життя(а.с.73-74). 03.11.2022 позивачкою подано додаткові пояснення до позову, у яких остання звертає увагу суду на ту обставину, що неотримання відповіді на її запит призвело до того, що вона не отримала інформації про присвоєння кадастрового номера на земельні ділянки (паї), що призвело до неможливості заключення договорів оренди на ці земельні ділянки, а відповідно втрати коштів, що у свою чергу викликало душевні переживання, стрес та втрату здоров`я(а.с.81). Заяви та клопотання учасників справи Позивачкою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору(а.с.18-21). 09.09.2022 позивачкою подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.45). 12.10.2022 представницею відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.47). Представницею співвідповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.50). Позивачкою подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів(а.с.65). 09.11.2022 позивачкою подано заяву про відвід судді та клопотання про залучення до участі у справі її представника(а.с.90-92, 93). 08.12.2022 позивачкою подано заяву про відвід судді, клопотання про долучення до матеріалів справи документів, пояснення по запереченню, пояснення до позову, заключне слово (а.с.114, 116, 125, 126, 130). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 01.08.2022 відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.2-3). Ухвалою підготовчого засідання від 09.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі у справі співвідповідача ДП «Центр державного земельного кадастру» Львівська регіональна філія та відкладено підготовче засідання на 18.10.2022. Протокольною ухвалою від 18.10.2022 підготовче засідання відкладено на 03.11.2022 (а.с.52). У підготовчому засіданні 03.11.2022 позивачем висловлено недовіру складу суду та заявлено клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання можливості підготувати заяву у письмовому вигляді. Протокольною ухвалою від 03.11.2022 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.11.2022 (а.с.77). Ухвалою підготовчого засідання від 09.11.2022 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецької О.Б. - відмовлено(а.с.106-108). Ухвалою підготовчого засідання від 09.11.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 08.12.2022 (а.с.109-110). Ухвалою судового засідання від 08.12.2022 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецької О.Б. - відмовлено (а.с.136-140). Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 02.06.2021 [PERSON] звернулась до Радехівського районного відділу Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» з інформаційним запитом (а.с.11). 11 листопада 2021 року [PERSON] подала на розгляд Львівського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Радехівського районного відділу Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій(а.с.12-13). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №380/21236/21 визнано протиправною бездіяльність РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» та зобов`язано РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» надати [PERSON] відповідь на інформаційний запит від 02 червня 2021 року(а.с.14-16). 02.05.2022 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/21236/21 видано виконавчий лист (а.с.17). Згідно довідки КНП «Радехівська центральна лікарня» [PERSON] , [INFO] , з 29.07.2022 знаходиться на амбулаторному лікуванні в лікаря ортопеда-травматолога, з діагнозом: «закритий перелом лівої малогомілкової кістки в н/з» (а.с.60). Вказані обставини підтверджуються також медичною карткою амбулаторного хворого (а.с.66-69). Згідно Інформаційної довідки електронної системи охорони здоров`я, термін непрацездатності [PERSON] встановлено з 29.07.2022 по 26.08.2022 та з 09.09.2022 по 30.09.2022(а.с.61,62). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Конституції України та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з приписами частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Положеннями статті 1173 ЦК України закріплене правило про те, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм права, суд зважає на роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, позивач повинен довести зазначені обставини належними, допустимими та достовірними доказами. Також пунктами 9, 17-1 вказаної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Згідно ст.25 Закону України «Про звернення громадян», громадянину на його вимогу і в порядку встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних збитків у грошовому виразі визначається судом. Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №К/9901/10765/18, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені. Відповідно до п.92 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №216/3521/16-ц (провадження № 14-714 цс 19) від 01.09.2020 виходячи з положень статті 16 та статті 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] посилалася на завдання їй посадовими особами Радехівського районного відділу Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала через ненадання їй відповіді на інформаційний запит. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 800 000,00 грн. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №380/21236/21 визнано протиправною бездіяльність РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК», яка полягає в ненаданні відповіді на інформаційний запит [PERSON] від 02 червня 2021 року та зобов`язано РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» надати [PERSON] відповідь на інформаційний запит від 02 червня 2021 року. Судове рішення набрало законної сили та станом на час розгляду даної справи залишається не виконаним. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2021, у даному випадку, має преюдиційне значення, а факт протиправної бездіяльності відповідача, який підтверджений рішенням суду, не підлягає доведенню. Суд зазначає, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень можуть викликати негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Суд наголошує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При цьому, суд враховує, що відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини. Визначаючи розмір моральної шкоди, судом враховано характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачки, ступінь вини заподіювача шкоди та виходить з того, що розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення можливості відновити душевні страждання та не бути джерелом збагачення останньої за рахунок відповідача. Також, суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації, а крім того у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, обсяг заподіяної позивачу шкоди, глибину та тривалість її моральних страждань та враховуючи те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в ненаданні відповіді на інформаційний запит [PERSON] від 02 червня 2021 року та зобов`язано РВ Львівської РФ ДП «Центр ДЗК» надати [PERSON] відповідь на інформаційний запит від 02 червня 2021 року, що призвело до необхідності звернення позивача до суду, тривалість невиконання рішення адміністративного суду, суд, з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі 1 500,00 гривень. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що нею не подано належних, достатніх та переконливих доказів, які б слугували підставою для стягнення моральної шкоди у заявленому нею розмірі. Перебування ж позивача на амбулаторному лікуванні в лікаря ортопеда-травматолога з діагнозом: «закритий перелом лівої малогомілкової кістки в н/з» не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку між шкодою та неправомірними діями відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] 1 500 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат Ухвалою суду від 01.08.2022 [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Разом з тим, відповідно до частини 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вказаних правових норм суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 15 грн (1 500,00 х 12000,00: 800 000,00). На підставі статей 23, 1167, 1173, 1174 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial