Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що заявником є фізична особа - [PERSON] , громадянин України. [INFO] , уродженець с. Красноармійське, Новоазовського району, Донецької області, що фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , для видачі паспорта громадянина України. В обґрунтування заяви заявник вказав, що він, [PERSON] (далі - Заявник), [INFO] народився у Красноармійське Новоазовського району Донецької області. З народження був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживав до 2014 року. У період з 10.04.1997 року по 28.10.1999 року відбував кримінальне покарання на території Російської Федерації (ВК №17/6), довідка №026450 від 28.10.1999 року про звільнення додається. Після першої фази військового вторгнення Російської Федерації на територію України, тобто у 2014 році, був вимушений переміститись до м. Кам`янське, Дніпропетровської області, де фактично проживає по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, протягом 2014-2018 років був стрільцем 14-ї РС добровольчого українського корпусу «Правий сектор», тобто брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Між тим, у серпні 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська притягався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 181 КУпАП у справі №208/5340/19. Наразі паспорт громадянина України, який був виданий Заявнику на підставі паспорта громадянина Української PCP [NUMBER] , виданим ОВД Новоазовського району Донецької області від 21.08.1990 року, є втраченим. Будь-яких інших документів, які ідентифікують особу Заявника, немає. Зібрати будь-які документи, які можуть ідентифікувати особу Заявника (довідки з місця навчання, роботи, проживання, тощо) останній не мав можливості, оскільки всі вони знаходяться на тимчасово окупованій території України (с. Красноармійське, Новоазовського району, Донецької області), що унеможливлює як надсилання відповідних інформаційних запитів до органів державної влади з метою отримання необхідних відомостей та інформації для отримання в подальшому паспорта громадянина України, так і отримання таких відомостей або інформації. Такі системні правові проблеми заважають йому в офіційному працевлаштуванні оформленні шлюбу, отриманні необхідного медичного обстеження, ліків тощо. Ним були самостійно подані звернення до: - ГУ ДМС України у Дніпропетровській області (щодо підтвердження/спростування інформації щодо документування його паспортом громадянина України, який був виданий йому на підставі паспорта громадянина Українського PCP [NUMBER] , виданим ОВД Новоазовського району Донецької області від 21.08.1990 року), однак, за результатами перевірки листом №1220-186/1220-22 від 10.05.2022 року йому було повідомлено, що встановити факт документування Заявника паспортом громадянина України не вдалось. Між тим, Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правове допомоги, яким надається йому безоплатна вторинна правова допомога у даній справі та справі щодо встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, та на момент набрання чинності Закону України "Про громадянств України", а саме 13 листопада 1991 року також були надіслані запити щодо отримання відомостей та інформації, які мають на меті ідентифікацію його особи, а саме: - до ГУ ДМС України у Донецькій області (щодо підтвердження/спростування інформації, чи документувався гр. [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України, який був виданий останньому на підставі паспорта громадянина Української PCP [NUMBER] , виданим ОВД Новоазовського, району Донецької області від 21.08.1990 року), однак, станом на дату подачі цієї заяви відповідь на лист Центру так і не надходила; - до ГУ ДМС України у Донецькій області (щодо підтвердження/спростування інформації, чи дійсно гр. [PERSON] . [INFO] , був фізичною особою-підприємцем та сплачував податки як ФОП до Новоазовської ОДПІ ДФС у Донецькій області), де отримав відповідь за вих.№15890/6/13-01-24-17-12 від 07.09.2022 року, якою повідомлялось, що Заявник на податковому обліку у Волноваській ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області (Новоазовській р-н), як фізична особа підприємець не перебуває. Інформація щодо сплати податків як фізичної особи-підприємця відсутня. Далі, зібравши додаткову інформацію, він звернувся до Південного відділу м. Кам`янське ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, аби подати відповідні відомості для отримання паспорта громадянина України, однак, отримав відмову у прийнятті документів. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з підстав, викладених у заяві. Представник Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області Пополітов І.М. в судовому засіданні у прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] які кожний окремо підтвердили факт того, що заявником по справі є фізична особа - [PERSON] , громадянин України, [INFO] , уродженець с. Красноармійське, Новоазовського району, Донецької області, що фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , народився в с. Красноармійське, Новоазовського району, Донецької області та постійно проживав на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України "Про правонаступництво України"\~(1543-12 ), та входила на момент його народження до Української Соціалістичної Радянської Республіки, що підтверджується Довідкою №026450 від 28.10.1999 року, в якій також зазначено, що [PERSON] був засуджений 10.04.1997 року Пятигорським міським судом Ставропольського краю за\~ст. 161\~ч.2\~п "а,в,д"\~ КК РФ\~(в редакції 1996 року) до 2-х років 6 місяців позбавлення волі, направлено для відбування покарання до ВК №17/6. На підставі Постанови Курського районного суду від 25.10.1999 року на підставі ст.79 КК РФ звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 5 днів. Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.181 КУпАП України піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження та стягнуто судовий збір на користь держави. У 2014 році [PERSON] переїхав проживати в м. Кам`янське Дніпропетровської області де став мешкати з [PERSON] , з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає біля 5 років, практично з першого дня знайомства вони мешкають разом. Знає заявника, як [PERSON] , але оскільки у нього немає паспорту громадянина України, вони не можуть офіційно зареєструвати шлюб та він не може отримати необхідне медичне обстеження, офіційно працевлаштуватись, що створює певні труднощі у житті. Паспорт громадянина України, який був виданий [PERSON] на підставі паспорта громадянина Української PCP [NUMBER] , виданим ОВД Новоазовського району Донецької області від 21.08.1990 року, є втраченим. Будь-яких інших документів, які ідентифікують особу [PERSON] , немає. Зібрати будь-які документи, які можуть ідентифікувати особу [PERSON] (довідки з місця навчання, роботи, проживання, тощо) останній не мав можливості, оскільки всі вони знаходяться на тимчасово окупованій території України (с. Красноармійське, Новоазовського району, Донецької області), що унеможливлює як надсилання відповідних інформаційних запитів до органів державної влади з метою отримання необхідних відомостей та інформації для отримання в подальшому паспорта громадянина України, так і отримання таких відомостей або інформації. Даний факт було підтверджено листом ГУ ДМС України у Дніпропетровській області №1220-186/1220-22 від 10.05.2022. Листом вих.№15890/6/13-01-24-17-12 від 07.09.2022 року зазначено, що [PERSON] на податковому обліку у Волноваській ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області (Новоазовській р-н), як фізична особа підприємець не перебуває. Інформація щодо сплати податків як фізичної особи-підприємця відсутня. Рішення суду про встановлення його особи, йому необхідно для отримання паспорту громадянина України. Крім того, в зв`язку з відсутністю паспорту, заявник також не може отримати РНОКПП для офіційного працевлаштування. Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В позасудовому порядку вирішити вказаний спір не можливо, оскільки для отримання паспорту громадянина України, заявнику необхідно встановити його особу та той факт, що він на момент набрання чинності\~Законом України "Про громадянство України"\~1636-XII постійно проживав в Україні, тобто 13.11.1991 року. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту що заявником є фізична особа - [PERSON] з метою реалізації права заявника на офіційне працевлаштування, оформлення шлюбу та отримання необхідного медичного обстеження, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявником [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 496грн. 20 коп., що підтверджено належним письмовим доказом по справі. Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31.03.1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником [PERSON] судового збору, відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved