Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

15.11.2022 позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, який обґрунтувала тим, що вони з відповідачем знаходяться у цивільному шлюбі з кінця 2019 року і у них народилася спільна дитина, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 136 від 08 липня 2020 року, виданим Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Наразі [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, відповідач проживає окремо, має можливість сплачувати аліменти на дружину, у якої проживає дитина. Стан здоров`я відповідача задовільний, інших утриманців у нього немає. \~ \~ \~ \~05.12.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Належним чином повідомлена позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с.18). Дослідивши матеріали справи та додані документи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з кінця 2019 року і у них народилася спільна дитина, син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з матір`ю, відповідач проживає окремо. У зв`язку із тим, що [PERSON] перебуває в декретній відпустці і не працює, вона потребує матеріальної допомоги. Завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 500/6738/16-ц, посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті\~норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. За приписами статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України,\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з чч. 2, 4 ст.\~84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право жінки-матері на своє утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини. Відповідач не заперечував факту проживання однією сім`єю із позивачем, без реєстрації шлюбу, а також того, що він є батьком дитини і того, що наразі дитина залишилась проживати із матір`ю [PERSON] . Також [PERSON] не надано суду заперечень і щодо заявленого [PERSON] розміру аліментів на її утримання, відомостей щодо свого матеріального стану, а також доказів про перебування на його утриманні інших осіб. Навпаки, [PERSON] беззастережно визнав позовні вимоги. Статтею\~81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Тому, зважаючи на обґрунтованість вимог позивача, а також на визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 15.11.2022, та до досягнення [PERSON] трирічного віку [INFO] . Відповідно до ст.\~430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача. Відповідно до ст.142 ЦПК, оскільки відповідач позов визнав, то з нього необхідно стягнути\~50 відсотків судового збору, тобто 496,20 грн., на користь держави.

Outcome: approved