Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, було вчинено виконавчий напис за реєстровим №11513 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 20393,66 грн. Про виконавчий напис та підстави його вчинення позивач дізнався на стадії його виконання. Згідно змісту Виконавчого напису вбачається, що останній вчинено на підставі Кредитного договору №017-26502-140211 від 14.02.2011 року, укладеного між позивачем та Акціонерним товариством «Дельта Банк». Кредитний договір\~нотаріально не посвідчувався. АТ «Дельта Банк» 15.04.2020 року за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2226/К від 15.04.2020 року передало право вимоги за Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 17.09.2021 року відповідач звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О., із заявою вих. №19613848/3 від 17.09.2021 року про примусове виконання виконавчого напису. 09.12.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67823757 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у сумі 20393,66 грн. 27.12.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20% до погашення загальної суми заборгованості у розмірі 22833,03 грн., яка складається з: 400,00 грн. на організацію та проведення виконавчих дій; 20393,66 грн. заборгованість за виконавчим документом; 2039,37 грн. основна винагорода приватного виконавця. У зв`язку з чим з січня 2022 року із заробітної плати позивача роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» утримується вказана заборгованість. Позивач вважає, що виконавчий напис №11513 від 27.05.2021 року вчинений з порушенням вимог законодавства та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості. Крім того, виконавчий напис\~було вчинено\~після визнання\~не чинним II\~розділу Переліку,\~який давав\~право нотаріусам\~вчиняти виконавчі\~написи на\~не посвідчених\~нотаріально кредитних\~договорах. Отже,\~вчинення виконавчого\~напису щодо стягнення боргу за не посвідченим\~нотаріально Кредитним\~договором відбулось\~не законно. Більш того, Кредитний договір №017-26502-140211 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено 14.02.2011 року, згідно пункту 1.5 якого вбачається, що строк ліміту Кредитної лінії становить 364 (календарних) дні, відповідно відповідач подав нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Крім того, станом на вересень 2022 року із заробітної плати позивача за виконавчим написом, який оспорюється було відраховано 9532,99 грн. (3862,66 грн. - за січень, 5670,33 грн. - за лютий) з яких: 8302,73 грн. - в рахунок погашення заборгованості, 830,26 грн. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 400,00 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 27.05.2021 року за №11513 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 20393,66 грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 8302,73 грн. стягнутих в процесі виконання виконавчого провадження №67823757 та сплачений судовий збір в розмірі 1984,80 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що між Акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] 14 лютого 2011 року було укладено Кредитний договір №017-26502-140211 (а.с. 11-12). 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №11513 про стягнення з [PERSON] за Кредитним договором №017-26502-140211 від 14.02.2011 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2226/К від 15.04.2020 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», заборгованості в розмірі 20393,66 грн. (а.с.13). На підставі вищевказаного виконавчого напису та заяви відповідача про примусове виконання рішення постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 09.12.2021 року було відкрите виконавче провадження №67823757 (а.с. 14-15) 27.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] у розмірі 20% до погашення загальної суми заборгованості у розмірі 22833,03 грн., яка складається з: 400,00 грн. на організацію та проведення виконавчих дій; 20393,66 грн. заборгованість за виконавчим документом; 2039,37 грн. основна винагорода приватного виконавця (а.с. 17-18). Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. При цьому, відповідачем не було надано жодних заперечень, письмових пояснень та документів з метою спростування позовних вимог. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81\~ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст.\~87,\~88, 89 Закону України «Про нотаріат»,\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до вимог\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1. ч. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого\~постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються:\~\~\~а) оригінал кредитного договору;\~б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:\~відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;\~дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;\~номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;\~строк, за який має провадитися стягнення;\~інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.\~Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1., 3.3., 3.4. ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника\~перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.\~Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. В матеріалах справи відсутні докази вручення повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, що є порушенням п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умов, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Так, суд не має можливості перевірити подані відповідачем документи для вчинення виконавчого напису з об`єктивних причин, зокрема через відсутності спростувань від сторони відповідача, оскільки останній відзив на позовну заяву не надав. Водночас,зважаючи на відсутність будь-яких спростувань зі сторони відповідача, суд вважає доведеною позицію сторони позивача та погоджується, що підстави вважати заборгованість безспірною на момент вчинення виконавчого напису були відсутні. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача що стосуються визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги позивача про повернення грошових коштів згідно ч.1 ст.1212 ЦК України задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Так, у позовній заяві [PERSON] визначив правовою підставою повернення йому грошових коштів, сплачених за виконавчим написом в розмірі 8302,73 грн., положення статті 1212 ЦК України. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Узагальнюючи викладене, можна дійти висновку про те, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Втім з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли відносини договірні у зв`язку з укладенням кредитного договору, що виключає можливість застосування ст.1212 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн., інші судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial