Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01 червня 1990 року в Центральному РАЦС м. Києва, актовий запис №2233. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, з яким мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в них відсутні спільні інтереси та почуття любові один до одного. Шлюб носить виключно формальний характер, примирення між сторонами неможливе. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 25 червня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2021 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. 06 вересня 2021 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем подана позовна заява в новій редакції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. 23 листопада 2022 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, в якій він вказав, що визнає позовну заяву в повному обсязі та просить розірвати шлюб між ним та позивачем. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 1990 року в Палаці реєстрації шлюбів і новонароджених в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №2233, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину - повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським Палацом новонароджених, 23 жовтня 1992 року. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначила, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство вони не ведуть. Збереження сім`ї є неможливим і суперечить їх інтересам, тому примирення буде неможливим. Відповідач визнав позовну заяву в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved