Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 17 липня 2010 року він з відповідачем зареєстрував шлюб у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 70. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, сімейні цінності, обов`язки по веденню господарства та виховання дитини. Вказує, що протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладилися, зникла взаємоповага та порозуміння, кожен з них вже тривалий час живе своїм життям, тобто сім`я фактично припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення вважає неможливим, а тому просить не надавати їм строк для примирення та розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сідун О.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили такі задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Гриньо Д.Д. у судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 17 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 70, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане вказаним виконкомом сільської ради 17 липня 2010 року; прізвище сторін після шлюбу - [PERSON] (а. с. 11). Також встановлено, що в шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , що було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21 грудня 2012 року (а. с. 4). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Строк для примирення терміном у шість місяців, наданий подружжю на прохання відповідача згідно ухвали Перечинського районного суду від 24 травня 2022 року бажаного результату не дав (а. с. 51-52). Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітнього сина. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved