Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 15 червня 207 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вони зареєстрували шлюб за актовим записом №218. У шлюбі 09 січня 2018 року народились діти: [PERSON] та [PERSON] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Протягом спільного проживання у сім`ї часто виникали сварки, скандали, непорозуміння по причині зловживання відповідачем алкогольними напоями. Їх сім`я практично розпалася і шлюб існує лише формально. Крім того, не надає дітям матеріального утримання в добровільному порядку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від його представника на адресу суду надійшов відзив на позов в якому вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він не в змозі сплачувати аліменти в по 2000 грн. на кожну дитину, так як він тривалий час ніде не працює, має мінливий дохід, а також не володіє будь-яким рухомим і нерухомим майном. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між сторонами по справі зареєстровано 15 червня 207 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом № 218 (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] народились [INFO] . Їх батьками яких є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9-10). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Збаразькою міською радою Тернопільського району Тернопільської області від 28.09.2022 р. № 09/2-362 (а.с.11). [PERSON] на даний час ніде не працює та нерухомим майном не володіє, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідкою виданою виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Тернопільської області від 18.11.2022р.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі одружились15 червня 2017 року. У шлюбі народилось двоє дітей, які проживають разом з позивачкою та перебуваю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дітям не надає, однак на даний час ніде не працює та не володіє нерухомим майном. Протягом спільного проживання у сім`ї часто виникали сварки, скандали, непорозуміння, їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. Спільне життя даного подружжя і збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказана норма закону відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме шлюб між сторонами по справі розірвати та стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, врахувавши при цьому матеріальне становище відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь держави 992,40 грн. судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів та в користь позивачки держави 992,40 грн. сплаченого судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: partial