Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У квітні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. Представник [PERSON] (далі позивач) адвокат Твердохліб Вадим Юрійович зауважив, що 23 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] (далі відповідачка) було укладено шлюб. В ході подружнього життя сторони через постійні суперечки періодично припиняли шлюбні відносини та проживали окремо. У 2010 році шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області по справі № 2 757/2010. При цьому, [INFO] народилась [PERSON] . Актовий запис складено на підставі статті 133 СК України, тобто походження дитини від подружжя. Згодом, у травні 2021 року в ході телефонної розмови позивача з відповідачкою, остання повідомила, що [PERSON] не є його дочкою, що й стало причиною для звернення до суду з вказаним позовом. Стислий виклад позиції відповідачки. [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, відповідно до якої остання повністю визнала заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судового рішення, оскільки [PERSON] , [INFO] , не є дочкою позивача (а.с. 49). Стислий виклад позицій третіх осіб. Начальник Роздільнянського ВДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетяна Дідух надіслала на адресу суду лист, відповідно до якого не заперечує проти розгляду справи відповідно до діючого законодавства без представника відділу (а.с. 134). Виконувач обов`язків начальника юридичного відділу апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету Дар`я Радіонова надіслала на адресу суду клопотання, згідно якого просила проводити розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області (а.с. 94). Служба у справах дітей Одеської міської ради належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, заяв та клопотань на адресу суду не надсилали. [PERSON] позов визнала, просила розглянути справу без її участі (а.с.133). Процесуальні дії у справі. 11 травня 2022 року позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 38-39). 18 травня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 43-44). 28 червня 2022 року призначено по справі судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу та зупинено провадження у справі (а.с. 73-74). 29 вересня 2022 року відновлено провадження у справі (а.с. 90). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 03 червня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 23 червня 2007 року Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 5 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 15 червня 2010 року (а.с. 12-13). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, номер витягу: 00031469655, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , відомості про батька: [PERSON] , мати [PERSON] , підстава запису відомостей про батька: актовий запис про шлюб № 5 від 23 червня 2007 року, складений виконавчим комітетом Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (а.с. 16-19). Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області (справа №511/2329/20, номер провадження: 2/511/163/21), позбавлено\~ [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Вказане рішення набрало законної сили 11 червня 2021 року (а.с. 20-28). Згідно висновку експерта № 400, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 83-88). Третя особа [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про долучення до матеріалів справи документів, відповідно до яких остання надіслала заяву до Служби у справах дітей Одеської міської ради, згідно якої просила підготувати документи та направити на розгляд на засідання комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо можливості призначення її піклувальником над неповнолітньою [PERSON] (а.с. 95-96). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка\~кожного аргументу,\~наведеного учасниками\~справи,\~та норми\~права,\~які застосував\~суд,\~мотиви їх\~застосування. Дослідивши фактичні\~обставини та\~зміст спірних\~правовідносин,\~надавши оцінку\~кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. \~Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. \~Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~статтями 122\~та\~125\~цього Кодексу. За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.\~Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до статті 133 СК України\~якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, номер витягу: 00031469655, встановлено, що відомості до актового запису про народження [PERSON] відносно батька були внесені на підставі статті 133 СК України (а.с. 16-19). Частина 2 статті 122 СК України регламентує, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Як встановлено судом, рішення суду про розірвання шлюбу було ухвалено 03 червня 2010 року та набрало законної сили 15 червня 2010 року, а [PERSON] народилася [INFO] , тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Диспозиція частини 1 статті 136 СК України визначає, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. При цьому, [PERSON] хоча й позбавлена батьківських прав, проте визнала позовні вимоги, та зазначила, що позивач не є батьком [PERSON] (а.с.\~49). Частина 4 статті 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону \~України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Згідно висновку експерта № 400, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 83-88). Частина друга статті 136 СК України визначає, що \~у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Верховний Суд в постанові від 06 квітня 2021 року (справа № 676/1200/20) зазначив, що висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. На підставі встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що наразі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки позивачем доведена відсутність кровного спорідення між ним, та [PERSON] , та визнання відповідачкою позовних вимог не суперичить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved