Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю та перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у неї народилась дочка [PERSON] . Із 2013 вона разом із дочкою почала проживати з [PERSON] в с. Старий Мізунь Калуського району Івано Франківської області. 28.11.2015 заявниця з [PERSON] зареєстрували шлюбні відносини. [PERSON] брав активну участь у вихованні [PERSON] , як під час її відвідування дошкільного закладу, так і під час її навчання в школі, а саме: приходив на батьківські збори, свята, регулярно привозив і забирав зі школи, допомагав з виконанням домашніх завдань, цікавився її успішністю. 11 березня 2022 року [PERSON] було призначено на посаду начальника командного пункту заступником начальника штабу з бойового управління військової частини [NUMBER] та з цього ж дня він приступив до виконання службових обов`язків. 08 жовтня 2022 року під час вогневого контакту з противником, при відсічі збройної агресії російської федерації, в районі н.п. Рівнопілля Запорізької області, [PERSON] загинув. Неповнолітня [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , оскільки отримувала від нього допомогу, яка була постійним і основним джерелом для її утримання. [PERSON] забезпечував дитину продуктами харчування, ліками, предметами побуту, одягом. Дитина повністю перебувала на утриманні [PERSON] , оскільки його, як військовослужбовця, грошове забезпечення було єдиними джерелом доходу для їхньої сім`ї. Після отримання інформації про загибель чоловіка, вона звернулась до командира військової частини [NUMBER] з питанням отримання виплат допомоги дитині [PERSON] , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, яка перебувала на утриманні [PERSON] . Однак усно їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] . Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Воробець Р.М. в судовому засіданні підтримали подану заяву, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи: [INFO] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, \~подав заяву, в якій не заперечив проти заявлених вимог та їх задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності. ІІ. Заяви та клопотання заявниці, заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 26.10.2022 заяву [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] , про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04 листопада 2022 року від заявниці [PERSON] надійшла уточнена заява і ухвалою суду від 07.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25 листопада 2022 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 05 грудня 2022 року від представника заінтересованої особи [INFO] надійшла заява, в якій він не заперечив проти заявлених вимог та їх задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом: [INFO] народилась [PERSON] , шо підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.03.2010 (а.с. 9). Її матір`ю записана [PERSON] . Зі світлокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.11.2015 (а.с. 18) встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 28.11.2015 зареєстрували шлюб, про що 28.11.2015 складено відповідний актовий запис №293. Відповідно до акта Старомізунського старостинського округу Вигодської селищної ради Івано Франківської області №49 від 18.10.2022 (а.с. 10), [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] з 2013 до моменту смерті. На його утриманні була неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . З 2015 він був одружений з [PERSON] . Згідно із довідки виданої директоркою Старомізунського закладу дошкільної освіти ясла садка «Журавлик» Вигодської селищної ради Микитин О. (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] відвідувала даний заклад. [PERSON] брав активну участь у вихованні дитини, завжди відвідував батьківські збори, свята, дні відкритих дверей та інші заходи, які проводились в садочку. З довідки директорки Старомізунського ліцею ім. Василя Верховинця Вигодської селищної ради №07-03/39 від 17.10.2022 [PERSON] (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 01.09.2016 навчається в даному закладі. Вихованням дитини, починаючи з першого класу, займалися мати дитини та її чоловік [PERSON] . Останній піклувався про навчання дитини, впродовж початкових класів регулярно привозив і забирав її з навчання, цікавився її успішністю. Таке доброзичливе і турботливе ставлення [PERSON] до дитини давало підставу думати, що саме він є її батьком. Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) [PERSON] від 11.03.2022 №15 (а.с. 14), [PERSON] призначено на посаду начальника командного пункту заступником начальника штабу з бойового управління військової частини [NUMBER] . Із сповіщення сім`ї №25 від 08.10.2022 виданого начальником 1 го відділу [INFO] [PERSON] (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] загинув [INFO] під час вогневого контакту з противником при відсічі збройної агресії російської федерації в районі н.п. Рівнопілля Запорізької області. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Місце смерті с. Рівнопілля Пологівського району Запорізької області. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, що їх син проживав близько десяти років із [PERSON] . Займався вихованням дитини [PERSON] , піклувався про її розвиток. Син із своєю сім`єю неодноразово приїжали до них в гості. Дитини перебувала повністю на утриманні їхнього сина. Щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечили. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду показали, що померлий [PERSON] за період навчання дитини в дошкільному закладі освіти та в ліцеї постійно цікавився її навчанням, виконували разом домашнє завдання, відвідував всі заходи. Зазначили, що в них були теплі відносини, як батька і дочки. ІV. Оцінка суду: вислухавши заявницю та її представника, покази свідків, проаналізувавши їх доводи, враховувавши позицію представника заінтересованої особи - [INFO] , який не заперечив проти задоволення заяви, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у\~судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Суд вважає за необхідне зазначити, що предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.\~ У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до\~Закону України\~"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Як передбачено ч. 1 ст. 30 Закону України\~«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Згідно із ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Оскільки, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживала однією сім`єю та перебувала на утриманні [PERSON] та враховуючи, що у інший спосіб заявниця не може довести факт спільного проживання дитини з померлим [PERSON] та зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування дитини [PERSON] на утриманні [PERSON] породжує юридичні наслідки, оскільки заявниця [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , зможе реалізувати право дитини на отримання передбачених законом пільг та виплат, як член сім`ї загиблого військовослужбовця. Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15 ЦК України, ст. 2, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, ст. 3 Сімейного кодексу України,\~ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 30, 31 Закону України\~«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,

Outcome: approved