Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] у якому позивач просив: розірвати шлюб, укладений між ними; визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] за адресою мю [ADDRESS] ; залишити дітей на утриманні та вихованні батька, [PERSON] . У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. За такого, підготовче засідання оголошено відкритим. До суду надійшла заява позивача, в якій він підтримує позов та просить його задовольнити. Відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до приписів частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 01 червня 2012 року зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 229. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] (9 років) та [PERSON] , [INFO] (5 років). Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради, від 16 грудня 2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом із батьком. Вирішуючи питання щодо розірвання шлюбу, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Із наявних у матеріалах справи слідує та підтверджується сторонами, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та примиритися не бажають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial