Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача без права заявляти самостійні вимоги Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 112 167,94 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000, грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.02.2021 року о 16 год. 20 хв. він на власному автомобілі Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , рухався по автодорозі Капітанівка - Новомирогород. Того дня йшов сильний сніг, видимість руху була обмежена, дорога була слизька і засніжена, тому він рухався обережно, з мінімальною швидкістю, задля уникнення можливої аварійної ситуації. Під`їжджаючи до повороту у с. Турія, прямо на проїзній частині в напрямку руху позивача без увімкненої аварійної сигналізації та не оформлений знаком аварійної зупинки, стояв вантажний автомобіль марки DAF XF95, д.н.з. [NUMBER] з причепом Pacton, д.н.з. [NUMBER] . Позивач розпочав маневр об`їзду вантажівки та причепа, але через знаходження її на проїзній частині та відсутність оформленої аварійної зупинки вантажівки [PERSON] намагався зупинити машину з одночасним ухиленням від зіткнення. Проте, через засніжену слизьку дорогу зупинити автомобіль не вдалося і сталося зіткнення з причепом вантажного автомобіля під керуванням відповідача, який зупинивши вантажний автомобіль з причепом, не виконав вимог Правил дорожнього руху щодо увімкнення аварійної сигналізації та оформлення аварійної стоянки знаком, порушив вимоги Правил дорожнього руху щодо стоянки якомога правіше до краю проїзної частини. У зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху водієм вантажівки, що призвело до ДТП, позивач зробив повідомлення на лінію 102. Дії прибулого за повідомленням позивача на лінію 102 екіпажу поліцейських були спрямовані на приховання правопорушення, вчиненого водієм вантажівки [PERSON] та неправомірне притягнення до адміністративної відповідальності невинуватої особи. Поліцейським з РПП капралом поліції Лисенко П.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №011234 від 12.02.2021 року про порушення [PERSON] п. 11.3. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2021 року у справі № 395/144/21 адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження передньої та правої бокової частини кузову. Згідно звіту № 736/21 від 02.07.2021 р. про оцінку матеріального збитку, матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , ушкодженням його транспортного засобу при ДТП, складає 112 167,94 грн. 12.02.2021 року при перевірці документів учасників ДТП відповідачем надано посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля DAF XF95 та причепа Pacton, поліс №АР/8072414 обов`язкового страхування на забезпечений транспортний засіб причеп Pacton 3139D страхової компанії АТ «СГ-ТАС», що свідчить про володіння вантажним автомобілем та причепом на відповідній правовій підставі. В момент ДТП позивач зазнав значного психоемоційного стресу через пошкодження автомобіля він втратив душевний спокій, відчуває постійне переживання у зв`язку з пошкодженням його автомобіля. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити його. Відповідач та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. При цьому, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив залишити позов без задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Тобто обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальними положеннями статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі N 902/320/17). Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Статтею 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них. Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою: 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується: 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Зазначене вище узгоджується з постановами Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 522/11610/15-ц (провадження № 61-13624св18), від 20 листопада 2019 року в справі № 345/4614/16-ц (провадження № 61-31818св18). Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2021 року серія ОБ №011234, 12 лютого 2021 року о 16 годині 20 хвилин на а/д Новомиргород-Капітанівка [PERSON] , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги та не впорався з керуванням транспортним засобом при об`їзді автомобіля, як наслідок виїхав на зустрічну смугу руху та не врахувавши інтервалу допустив з ним зіткнення, а саме «PACTON», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тобто створив ДТП, чим порушив п. 11.3 ПДР України. Згідно звіту № 736/21 від 02.07.2021 р. про оцінку матеріального збитку, матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля Volkswagen Golf, д.р.н. [NUMBER] , ушкодженням його транспортного засобу при ДТП, складає 112 167,94 грн. (а.с.19-22). Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року, що набрала законної сили 10 березня 2021 року, адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.17-18). Відповідач [PERSON] до адміністративної відповідальності по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 лютого 2021 року, не притягувався. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому питання вини цієї особи при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підлягає дослідженню та вирішенню під час розгляду справи про цивільно-правові наслідки її дій. Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому правило презумпції невинуватості одержує пряме втілення в нормах інших галузей права, зокрема щодо адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Отже, особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку. З огляду на вказані вище норми, за наявності заперечень відповідача та його представника, суд дійшов висновку про відсутність підстав в даному випадку для звільнення позивача від доказування, а отже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, позивач повинен був довести причину пошкодження транспортного засобу, яким він керував. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено наявності законних підстав для відшкодування майнової шкоди. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 грн., то суд враховуючи недоведеність наявності підстав для відшкодування майнової шкоди, вважає за необхідне відмовити позивачу і в цій позовній вимозі, оскільки вона є похідною від вимоги про стягнення майнової шкоди. З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються та покладаються на нього. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed