Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінексперт», треті особи ТОВ «Будброк», ТОВ «Промислові інвестиції», Акціонерне АТ КБ «Надра» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів, зобов`язання ТОВ «Фінексперт» повернути в порядку застосування наслідків недійсності договору коштів у розмірі 2 110 99 грн. 36 коп. та відшкодування заподіяних збитків через укладення недійсного договору у розмірі 2 155 393 грн. 48 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 6 січня 2015 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (надалі ПАТ КБ «Надра») укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 2097085 (далі - депозитний договір) на суму у розмірі 177 000 доларів США строком на один місяць із процентною ставкою у 8% річних та фіксацією повернення вкладу 6 лютого 2015 року. По закінченню строку дії депозитного договору, а також у період дії договору, у позивача виник намір повернути депозитний вклад раніше строку, оскільки ширились чутки, що банк може потрапити до категорії неплатоспроможних. Як зазначає позивач, що при спілкуванні її з банківськими працівники ПАТ КБ «Надра», останні їй повідомили, що у банку виникли фінансові труднощі та не виключається, що державою в особі Національного банку України в ПАТ КБ «Надра» дійсно буде введена тимчасова адміністрація, що приведе до встановлення мораторію на повернення депозитних вкладів та ускладнень з їх поверненню. При цьому банківськими працівниками відразу заявлялось, що у них уже немає можливості реально повертати кошти за депозитними вкладами із-за існуючих фінансових труднощів. Позивачу було запропоновано за депозитні кошти купити цінні папери на суму депозитного вкладу, одночасно роз`яснювалось, що цінні папері самі по собі мають вартість, за яку здійснюється покупка, а, крім того, на них нараховуватимуться дивіденди у розмірі 8%, як за процентною ставкою за депозитом. Позивач погодилась на запропоновані умови з покупки цінних паперів та уклала договір № 38БВ/01 про купівлі-продажу цінних паперів від 2 лютого 2015 року (далі - договір № 38БВ/01) відповідно до якого слідувало, що він укладений між позивачем, як покупцем цінних паперів, та ТОВ «Фінексперт» в особі директора Резнік Ю.М., як продавцем, представленим торговцем цінними паперами - ТОВ «Будброк» в особі директора Кононського С.О. на суму - 2 699 942, 42 грн. Відповідно до п. 2.1 Договору № 38БВ/01 оплата за цінні папери здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування позивачем загальної їх вартості на рахунок ТОВ «Фінексперт» № [NUMBER] в ПАТ КБ «Надра». Всі фінансові операції з цього приводу здійсненні 2 лютого 2015 року. Після цього, відповідно до договірних зобов`язань ( п.п. 3.2, 3.3, 3.4 Договору № 38БВ/01 позивачем відкривався рахунок у цінних паперах у ПАТ «Банк Кліринговий дім» та на рахунок фіксувалось надходження куплених цінних паперів, після укладання договору ніякі дивіденди мені ні разу не виплачувалось. У квітні 2015 року та у січні 2016 року укладались договори купівлі-продажу по зворотному викупу цінних паперів (інвестиційних сертифікатів) та позивач отримувала певні суми, у погашення боргу за номінальною сумою депозитного вкладу у ПАТ КБ «Надра» у сумі 477 363 грн. 32 коп., що на той період становило еквівалент 19 484,21 доларів США, а у січні 2016 року таким же чином повертались грошові кошти у сумі 111 676 грн. 74 коп., що на той період становило еквівалент 4 431,62 доларів США. Більше ніяких виплат та повернень коштів не здійснювалось. Тому, позивач дійшла висновку, що у питанні повернення коштів за Договором № 2097085 строкового банківського вкладу від 6 січня 2015 року стосовно неї здійснено обман та сам Договір № 38БВ/01 купівлі-продажу цінних паперів від 2 лютого 2015 року, укладений між позивачем та ТОВ «Фінексперт» за посередництва ТОВ «Будброк» був продовженням цього обману, в якому взяли участь, як працівники ПАТ КБ «Надра», так і працівники фінансових комерційних структур - ТОВ «Фінексперт», ТОВ «Будброк», ТОВ «КУА «Промислові інвестиції». Також, позивач вказує, що виходячи з того, що через зворотній викуп цінних паперів позивачем отримано від ТОВ «Фінексперт» кошти у сумі 589 040 грн. 06 коп. (476 363грн. 62 коп. +111 676 грн. 74 коп.), то неповернута сума у гривнях, яка повинна повертатись у порядку застосування наслідків недійсності правочину, яка отримана відповідачем за договірними зобов`язаннями станом на час подання позовної заяви еквівалент 2 110 909 грн. 36 коп. у доларах становить 75 743,99 доларів США. У той же час позивачем фіксувалось зменшення заборгованості через зворотній викуп цінних паперів, встановлювалась сума залишку боргу за депозитом ПАТ КБ «Надра» у розмірі 153 084,17 доларів США. Станом на час подання позовної заяви еквівалент у доларах США суми 2 110 909,36 грн. становить 75 743,99 доларів США. Позивач зазначає, що збитки від знецінення у цій ситуації склали 77 340,18 доларів США (153 084,17 доларів США - 75 743,99 доларів США), що в еквіваленті на грошову одиницю України становить 2 155 393 грн. 48 коп. Ухвалою суду (суддя Москаленко К.О.) від 08 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 99). 05 березня 2018 року представником позивача [PERSON] на виконання ухвали суду надано заяву та скореговану позовну заяву (т. 1 а.с. 101-112). Ухвалою суду від 06березня 2018 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.06.2018 року (т. 1 а.с. 114). 30 травня 2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Головуючим суддею призначено суддю Батрин О.В. (т. 1 а.с. 120-123). Ухвалою від 31 травня 2018 року справу прийнято до свого провадження суддею Батрин О.В. (т. 1 а.с. 124). 31 травня 2018 року від представника третьої особи 3 ПАТ КБ «Надра» - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» - Стрюкова І.О., надійшли письмові пояснення на позовну заяву (т. 1 а.с. 131-147), відповідно до яких вважає позовні вимоги необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, 06.01.2015 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу № 2097085 на суму 177 000,00 доларів США строком на 1 місяць. Відповідно до п. 2.5 Договору вкладу позивач внесла кошти на вкладний рахунок шляхом перерахування коштів зі свого поточного рахунку № [NUMBER] року на підставі заяви позивача про продаж іноземної валюти, ПАТ «КБ Надра» було продано 177 000,00 доларів США, що в еквіваленті складає 2 832 000,00 грн. У цей же день, після продажу зазначеної валюти, за заявою позивача кошти в сумі 1 700 000 грн. були перераховані ТОВ «Фінексперт» з призначенням платежу «оплата за інвестиційні сертифікати прості іменні згідно договору купівлі-продажу цінних паперів № 38БВ від 02.02.2015р.». Решта коштів в сумі 132 000 грн. була перерахована на поточний рахунок позивача № [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ «Надра». Таким чином, позивач на свій власний розсуд достроково розірвала договір строкового банківського вкладу № 2097085, шляхом продажу іноземної валюти в сумі 177 00,00 доларів США, які знаходились на її вкладному рахунку. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які свідчать про звернення позивача до ПАТ «КБ «Надра» із заявою про дострокове повернення банківського вкладу, а також в матеріалах справи відсутні докази відмови ПАТ «КБ «Надра» у достроковому поверненні банківського вкладу, як стверджує позивач. Позивач скористалася своїм правом та отримала 132 000,00 грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які знаходились на поточному рахунку № [NUMBER] . ПАТ «КБ «Надра» також заперечує проти Довідок про звірку зобов`язань від 16.04.2015 та 12.01.2016, які надані позивачем та підписані одноособово, у яких зазначено про існування станом на 03.02.2015 перед позивачем боргу з боку ПАТ «КБ «Надра» в сумі 177 000,00 доларів США. У той же час, 02.02.2015 року за заявою позивача вказані кошти були перераховані на рахунок ТОВ «Фінексперт». Тобто, станом на 03.02.2015 у ПАТ «КБ «Надра» були відсутні зобов`язання перед позивачем за договором строкового банківського вкладу № 2097085 в сумі 177 000,00 дарів США, а тому твердження позивача про наявність перед нею заборгованості ПАТ КБ «Надра» станом на 03.02.2015 документально не підтверджено та повністю спростовується. А тому, просив суд врахувати письмові пояснення ПАТ «КБ «Надра» при вирішенні справи. 05 червня 2018 року від директора відповідача ТОВ «Фінексперт» - Рєзнік Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 149-167), відповідно до якого вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, щодо укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «НАДРА» договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 2097085 від 06.01.2015 року ТОВ «Фінексперт» не є стороною такого договору, а тому - ТОВ «Фінексперт» не володіє жодною інформацією щодо таких правовідносин. Описані правовідносини між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» щодо укладення, продовження, розірвання договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 2097085 відносяться виключно до спілкування між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» та підпадають під банківську таємницю. 02 лютого 2015 року між ТОВ «Фінексперт», яке було представлене ТОВ «Будброк» як професійним учасником фондового ринку (торговцем цінними паперами), та позивачем було укладено Договір купівлі-продажу пінних паперів № 38 БВ/01 (надалі по тексту - Договір). За Договором кількість цінних паперів (інвестиційних сертифікатів) становила 2 466 шт. на суму 2 699 949 грн. 42 коп. Вони існували в бездокументарній формі, за формою випуску були прості іменні. Емітентом цінних паперів є ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» ПВІФ «Третій венчурний фонд - Промислові інвестиції» НВЗТ. Даний Договір було укладено на підставі розпорядження ТОВ «Фінексперт» в силу виконання Договору брокерського обслуговування № 27/05/01-БО, який було укладено 27.05.2014 року між ТОВ «Фінексперт» та ТОВ «Будброк (на день укладення Договору діяла ліцензія ДКЦПФР на здійснення брокерської діяльності серії АГ № 580050 від 02.12.2011 року, строк дії - до 01.03.2016 року). Твердження, які наводить позивач у позовній заяві, що перерахування коштів здійснювалось з її депозитного рахунку, однак, не фіксувалось на її думку у Договорі, протирічать дійсним обставинам та зазначає, що розрахунки за Договором відбувались з її поточного рахунку. Взаємовідносини між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» підпадають під дію банківською таємниці, тому - а ні ТОВ «Фінексперт», а ні ТОВ «БУДБРОК» не може бути відомо, як відбувався рух коштів позивача у ПАТ «КБ «НАДРА». Також, доводи позивача про те, що після укладення Договору № 58БВ/01 їй ні разу не виплачувались дивіденди, а також те, що з будь-якими документами, які мали фіксувати та встановлювати розмір дивідендів її ніхто (мається на увазі - торговець цінними паперами чи емітент) її не ознайомлювали, - не відповідає дійсності, оскільки у Договорі № 38 БВ/01 купівлі-продажу цінних паперів від 02 лютого 2015 року позивач особисто поставила підпис на тій сторінці, а саме п.9.7 Договору «Підписанням цього договору Сторони підтверджують надання Повіреним Продавця Покупцю до моменту укладення цього Договору вичерпної інформації.... Інформація, що була надана Повіреним Продавця, забезпечила правильне розуміння суті фінансової послуги, що має надаватись без нав`язування її придбання». Також, виходячи з типу цінних паперів, які були придбані позивачем, зазначає, що згідно до Закону України «Про інститути спільного інвестування» дивіденди за ними не виплачуються. Сам Договір № 38 БВ/01 купівлі-продажу цінних паперів від 02 лютого 2015 року був укладений за особистим волевиявленням позивача та підписаний особисто. За таких обставин просив суд залишити позовні вимоги без задоволення. 05 червня 2018 року від директора третьої особи ТОВ «Будброк» - Бутько Р.Б. надійшов відзив третьої сторони на позовну заяву (т. 1 а.с. 169-173), відповідно до якого вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, 24 травня 2015 року між ТОВ «Фінексперт» та ТОВ «Будброк було укладено Договір брокерського обслуговування № 27/05/01-БО. ТСБ «Будброк» на день укладення такого договору діяв як професійний учасник фондового ринку на законних підставах в силу дії ліцензії ДКЦПФР на здійснення брокерської діяльності серії АГ № 580050 від 02.12.2011 року (строк дії до 01.03.2016 року). 02.02.2015 року за замовленням Клієнта ТОВ «Фінексперт» ТОВ «Будброк укладає із позивачем трьохсторонній Договір купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01. Договір укладено відповідно до вимог чинного законодавства, який містить усі істотні вимоги встановлені Правилами (умовами) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами, затвердженими рішенням НКЦПФР № 1449 від 12.12.2006. На виконання домовленості, формалізованої у Договорі, Сторони Договору (покупець і продавець) надали розпорядження про списання/зарахування цінних паперів емітента ТОВ «КУА «Промислові Інвестиції» ПВІФ «Третій венчурний фонд - Промислові інвестиції» НВЗТ з рахунку у цінних паперах Продавця на рахунок у цінних паперах Покупця у депозитарній установі. Кошти також були перераховані згідно з умовами договору на рахунок Продавця. Договір було виконано за волею Сторін. Позивача під особистий підпис (п. 9.7 Договору) було ознайомлено із інформацією щодо фінансової послуги, надання якої вимагається ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та є необхідною умовою укладення даного Договору щодо фінансової послуги, що є предметом договору. Уу позовній заяві відсутні будь-які факти, які б вказували на наявність обману при укладенні Договору купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01 від 02 лютого 2015 року. Отже, позивач не навела жодного підтвердження того, що, укладений Договір містить ознаки, за якими він може бути визнаний недійсним. У пункті 9.3 Договору визначено, що останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, під зобов`язаннями розуміється факт передачі цінних паперів Продавцем Покупцю та оплати Покупцем таких цінних паперів. Факт виконання договору з боку продавця (відповідача) в частині передачі у власність покупця (Позивача) визначених даним договором цінних паперів 02.02.2015 року підтверджується позивачем. Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Однак, кожна із Сторін Договору купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01 від 02 лютого 2015 року отримала наслідком те, на що розраховувала, укладаючи даний Договір. Договір є повністю виконаним з усіх його умов. Підтвердженням виконання Договору та свідомого наміру позивача придбати цінні папери є виписка про операції з цінними паперами станом на 14.04.2015 р. про зарахування цінних паперів на рахунок у цінних паперах за Договором від 02.02.2015 р., що спростовує твердження позивача щодо наявності умислу в діях відповідача та факту обману. Отже, позивачем у позовній заяві не наведено обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: невідповідність змісту угод вимогам закону; недодержання встановленої форми угоди; відсутність правоздатності сторін за угодою; наявність неправомірних дій та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, саме тому позовні вимоги, заявлені позивачем у позовній заяві про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів та повернення коштів, мають бути залишені без задоволення. 21 червня 2018 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (т. 2 а.с. 1-7), відповідно до якої вважає, що обставини викладені відповідачем у відзиві є необґрунтовані та не спростовують доводи, викладені у позовній заяві. Вважає, що, як зазначено в позовній заяві, укладення позивачем Договору № 38БВ/01 купівлі-продажу цінних паперів від 2 лютого 2015 року, відбулося проти її внутрішньої волі, так як здійснювалося внаслідок обману, в якому взяли участь, як працівники ПАТ КБ «Надра», так і працівники ТОВ «Фінексперт», ТОВ «Будброк», ТОВ «КУА «Промислові інвестиції». Наявність обману і «підштовхування» позивача до укладення спірного правочину детально описано в позовній заяві (нова редакції) від 02.02.2018 і фактично підтверджено ПАТ КБ «Надра» в поясненні від 29.05.2018 вих. №13- 4-3983. 21 серпня 2018 року від директора відповідача ТОВ «Фінексперт» - Рєзніка Ю.М. надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 10-16), відповідно до яких зазначив, що відсутні докази укладання договору внаслідок обману, адже позивач сама зазначає, що ретельно прочитала договір після його підписання. Отже, представником позивача як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив на позовну заяву не наведено обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків; а саме: невідповідність змісту угод вимогам закону; недодержання встановленої форми угоди; відсутність правоздатності сторін за угодою; наявність неправомірних дій та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. А тому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано докази у відповідача та третіх осіб (т. 2 а.с. 67-68). 24.10.2018 року на виконання ухвали суду від представника третьої особи 3 ПАТ КБ «Надра» - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» - Стрюкова І.О. надано копії заяви позивача від 02.05.2015 року про продаж іноземної валюти, про перерахування коштів на рахунок ТОВ «Фінексперт» та поточний звіт за операціями по поточному (карткового) рахунку № [NUMBER] , які долучені до матеріалів справи (т. 2 а.с. 80-84). 02.11.2018 року на виконання ухвали суду від директора ТОВ «Будброк» - Бутько Р.Б. надано копії письмового документу, згідно з яким підтверджується факт надання ТОВ «Будброк» позивачу, до підписання договору купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01 від 02.02.2015, інформації визначеної відповідно до положень ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та внутрішніх правил надання ТОВ «Будброк» фінансових послуг, які долучено до матеріалів справи (т. 2 а.с. 92-141). 07.11.2018 року на виконання ухвали суду від директора ТОВ «Фінексперт» - Рєзніка Ю.М. надано копії розпорядження ТОВ «Фінексперт», яке було видане ним ТОВ «Будброк» на укладення з позивачем договору купівлі-продажу цінних паперів, яким і став оспорюваний договір № 38 БВ/01 купівлі-продажу цінних паперів від 02.02.2015, які долучено до матеріалів справи (т. 2 а.с. 142-143). 07.11.2018 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій розпорядження позивача про списання коштів в розмірі 2 700 000 грн. з рахунку № [NUMBER] для перерахування ТОВ «Фінексперт» та заявка про продаж іноземної валюти від 02.02.2015 року, які долучено до матеріалів справи (т. 2 а.с. 144-148). Ухвалою суду від 13 червня 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано докази у третьої особи 1 (т. 2 а.с. 180). 08.08.2013 року на виконання ухвали суду від директора ТОВ «Будброк» - Бутько Р.Б. надано відомості, що за місцем фактичної діяльності ТОВ «Будброк» було проведено обшук та вилучено документи щодо господарської діяльності ТОВ «Будброк» за 2014 - 2018 року, а тому вказана ухвала не може бути виконана (т. 2 а.с. 182-190). Ухвалою суду від 30.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 листопада 2019 року (т. 2 а.с. 194). Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано докази у Генеральної прокуратури України (т. 2 а.с. 207), а також ухвалами суду від 19 травня 2020 року потворно витребувано (т. 2 а.с. 218) та ухвалою суду 21 липня 2020 року втретє (т. 2 а.с. 224) витребувано вказані докази. 28.08.2020 року на виконання ухвал суду Начальником третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора С. Алахвердіна надано суду відповідь, що витребовувані докази судом відсутні серед речових доказів в кримінальному провадженні (т. 2 а.с 233-234). Ухвалою суду від 15 червня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано докази у третьої особи ТОВ «Будброк» (т. 3 а.с. 52). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача Шульга К.В. заперечила щодо задоволення позовних вимог. Згодом до судового засідання не з`явилась. До судового засідання представник третьої особи 1 ТОВ «Будброк» та третьої особи 3 ТОВ «Промислові інвестиції» не з`явився з невідомих причин, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі (т. 2 а.с. 8 та 18). Інші учасники о судового засідання не з`явилися з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 6 січня 2015 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 2097085 на суму у розмірі 177 000 доларів США строком на один місяць із процентною ставкою у 8 % річних та фіксацією повернення вкладу 6 лютого 2015 року (т. 1 а.с. 21-23). 02.02.2015 року позивачем було надано заяву ПАТ КБ «Надра» про продаж іноземної валюти в розмірі 177 000 грн., який в гривневому еквівалентів склав 2 832 000 грн. (т. 2 а.с. 80) та розпорядження про списання коштів в розмірі 2 700 000 грн. з рахунку № [NUMBER] для перерахування ТОВ «Фінексперт» на п/р [NUMBER] (т. 2 а.с. 82), а також згідно з поточного звіту за операціями по поточному (картковому) рахунку залишок суми був переведений на рахунок № [NUMBER] в сумі 132 000 грн. (т. 2 а.с. 83). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року, що діяла на момент укладення оспорюваного правочину) за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмові від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року )банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. 2 лютого 2015 року позивач уклала договір № 38БВ/01 про купівлі продажу цінних паперів, відповідно до якого слідувало, що він укладений між позивачем, як покупцем цінних паперів, та ТОВ «Фінексперт» в особі директора Резнік Ю.М., як продавцем, представленим торговцем цінними паперами - ТОВ «Будброк» в особі директора Кононського С.О. на суму - 2 699 942, 42 грн., які як зазначалось були переведені позивачем зі свого рахунку на рахунок ТОВ «Фінексперт» в банку ПАТ КБ «Надра» (т. 1 а.с. 24-26). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року) договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 509 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (у редакції 06.11.2014 року) бездокументарним цінним папером є обліковий запис на рахунку в цінних паперах у системі депозитарного обліку цінних паперів. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (у редакції 06.11.2014 року) права на цінний папір та права за цінним папером на пред`явника, що існує в бездокументарній формі, переходять у порядку, визначеному для переходу прав на іменні цінні папери. Згідно з п. 2.1 Договору №38 БВ/01 покупець зобов`язується оплатити загальну вартість цінних паперів, що передаються за цим Договором у власність Покупцю, у зазначенні у п. 1.3 даного Договору, в безготівковій формі не пізніше 9 лютого 2015 р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Фінексперт» № [NUMBER] в ПАТ «КБ «НАДРА», МФО 380764. Пунктом 3.1 Договору визначено, що Продавець зобов`язаний забезпечити надання розпорядження про списання цінних паперів, що зазначені у п. 1.2 цього Договору, зі свого рахунку у цінних паперах на рахунок у цінних паперах Покупця не пізніше 2 березня 2015 р. Позивач після укладення цих договорів у квітні 2015 здійснювала продаж своїх цінних паперів на суму 477 363,32 грн., що на той період становило еквівалент 19 484,21 доларів США, та у січні 2016 року таким же чином на суму 111 676,74 грн., що на той період становило еквівалент 4 431,62 доларів США, що спростовує доводи позивача про небажання її укладати договір № 38 БВ/01, адже з моменту укладання договору та до січня 2016 року вона активно користувалась правами Покупця цінних паперів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від 6 липня 2012 року № 5178-VI «Про депозитарну систему України» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин; надалі) депозитарна система України - сукупність учасників депозитарної системи та правовідносин між ними щодо ведення обліку цінних паперів, прав на цінні папери і прав за цінними паперами та їх обмежень, що встановлюються в системі депозитарного обліку цінних паперів, у тому числі внаслідок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів. Згідно з ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону України «Про депозитарну систему України» (в редакції 06.07.2012 року) набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Комісією. Вимоги до інформації, яка вноситься до системи депозитарного обліку, встановлюються Центральним депозитарієм за погодженням з Комісією. Приписами частини першої статті 5 Закону України «Про депозитарну систему України» (в редакції 06.07.2012 року), серед іншого, визначено, що рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За приписом ст. 215 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою етапі 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення. Проте, судом встановлено, що кожна зі Сторін Договору купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01 від 02 лютого 2015 року отримала наслідком те, для чого сторони його укладали. Договір є повністю виконаний. Позивач зазначає, що оскаржуваний договір укладався та підписувався шляхом обману позивача, проте, у позовній заяві відсутні будь-які докази, які б вказували на наявність обману при укладенні Договору купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01 від 02 лютого 2015 року. Частинами 1 та 2 ст. 230 ЦК України (у редакції 06.11.2014 року) передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» 06.11.2009 № 9 20 правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. За таких обставин, беручи до уваги положення ЦК України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання Договору купівлі-продажу цінних паперів № 38 БВ/01 від 02.02.2015 р. недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими Закон пов`язує визнання правочинів недійсними. Враховуючи, що позивачем не доведені обставини недійсності договору купівлі-продажу цінних паперів, як такого, що укладений внаслідок обману, натомість позивач вчиняла дії щодо виконання оспорюваного правочину, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed