Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~і свої\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що він\~працює у\~відповідача на\~посаді начальника\~бюро Управління\~організації праці\~та заробітної\~плати. У зв`язку\~з військовою\~агресією РФ\~ проти\~України,\~відповідно до\~укладеного ним\~контракту,\~з 5\~квітня 2022\~року він\~несе військову\~службу по\~виконанню завдань\~територіальної оборони\~у воєнізованому\~підрозділі -Добровольчому\~формуванні №1\~Сумської міської\~територіальної громади. На підставі ч.1 ст.119 КЗпП України та укладеного ним контракту, у квітні 2022 року відповідач почав сплачувати йому середній заробіток у зв`язку з виконанням ним свого конституційного та громадського обов`язку по виконанню завдань територіальної оборони. Такі виплати відповідач здійснив двічі за квітень та травень 2022 року, а з червня 2022 року і по теперішній час не здійснює йому виплати, передбачені ст.119 ч.1 КЗпП України, чим порушує його право на отримання ним середнього заробітку за час виконання мною громадського обов`язку по виконанню завдань територіальної оборони під час вчиненої військової агресії проти України. Оскільки його взаємовідносини з відповідачем врегульовані Законом України «Про основи національного спротиву» та Кодексом законів про працю України то вважає, що він має право захисту порушення ним права на отримання середнього заробітку передбаченого ст.119 ч.1 КЗпП України у судовому порядку, визначеному ст.ст.221, 231 КЗпП України. На час його звернення до суду з цим позовом відповідач заборгував йому суму середнього заробітку за час виконання ним громадського обов`язку по виконанню завдань територіальної оборони з червня по жовтень 2022 року у сумі 79917,87грн., що вбачається з виданого йому розрахункового листка. Відповідач, не сплачуючи йому середній заробіток за час виконання ним військової служби по виконанню завдань територіальної оборони, маючи для цього реальну фінансову можливість, заподіяв йому моральну шкоду, яка, відповідно до ст.237 КЗпП України, підлягає стягненню з відповідача на його користь. Таку шкоду він оцінює у 20000грн., оскільки він взявши на себе громадянський обов`язок по несенню військової служби по виконанню завдань територіальної оборони під час військової агресії проти України залишив свою сім`ю без належного матеріального забезпечення, так як він не заробляє інших коштів у сфері трудових правовідносин. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства «СМНВО-Інжиніринг» на його користь заборгованість по сплаті середнього заробітку у сумі 79917,87грн., та 20000грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідач - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання- Інжиніринг» надав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , з якого вбачається, що Товариство заперечує щодо стягнення відшкодування моральної шкоди позивачу через відсутність доказів причинно-наслідкового зв`язку між затримкою виплати середнього заробітку, передбаченого ч.1 ст.119 КЗпП України і моральною шкодою від її затримки. Презумпція наявності моральної шкоди законодавством не передбачена. Наявність моральної шкоди не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки. А така презумпція має визначатися лише законом. Тому діє ст. 81 ЦПК України про загальний розподіл тягаря доказування. Причинний зв`язок з`ясовується між причиною, тобто протиправністю поведінки, та шкодою, як наслідком. Заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є наслідком саме його поведінки. Затримка виплати середнього заробітку позивачу виникла не з вини Товариства, а внаслідок військової агресії РФ проти України. 24.02.2022 року на території м.Суми внаслідок військової агресії Російської федерації, розпочались бойові дії, у зв`язку з чим, повністю був зупинений рух транспорту громадського користування, введено комендантську годину (з 07.00 до 18.00), запроваджено обмеження пересування містом, припинена робота державних (комунальних, приватних) підприємства, установ та організацій, та інші, що є поважними причинами для відсутності на робочому місці. 05.03.2022 року по виробничим приміщенням Товариства літаком країни агресора був нанесений авіаудар, внаслідок чого були зруйновані виробничі приміщення, знищені засоби виробництва, виготовлена продукція та інші матеріальні цінності. Протягом березня 2022 року по об`єктам критичної інфраструктури міста Суми (забезпечення життєдіяльності населення міста Суми) літаками країни агресора неодноразово наносились авіаудари, що створило і для Товариства неможливість користуватись в нормальному режимі даними життєво важливими послугами. 08.04.2022 року Сумська область та місто Суми (за інформацією Сумської обласної військової адміністрації) були звільнені від військ країни агресора, проте останні щоденно здійснюють повітряні або артилерійські обстріли Сумської області, які вимагають від Товариства та його працівників обов`язкового дотримання вимог правил цивільного захисту, та в свою чергу створюють об`єктивну неможливість виконання працівниками в повному обсязі виробничих завдань. Військова агресія РФ проти України, створює для працівників, які забезпечують життєдіяльність підприємства, неможливість виконання трудових обов`язків пов`язаних з договірними зобов`язаннями із контрагентами, розташованими в містах Миколаїв, Харків, на територіях Донецької, Херсонської областей. Також, відсутність безпечного залізничного, авіаційного, автотранспортного та морського сполучення створює неможливість виконання працівниками дій щодо поставки технологічного обладнання (включаючи отримання дозволів, сертифікатів, пакування, маркування, страхування, декларування тощо), відрядження працівників та інше. Вищевказані обставини, зумовили неможливість виконання Товариством прийнятих на себе договірних зобов`язань з поставки готової продукції, та отримання за неї оплати, призвели Товариство до складних фінансово-економічних умов. Просять суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача 20000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди - відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»,\~працює на посаді начальника бюро Управління організації праці та заробітної плати. Викладені обставини підтверджуються довідкою Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» від 10.11.2022 року. У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, відповідно до укладеного контракту добровольця територіальної оборони, з [INFO] [PERSON] несе військову службу по виконанню завдань територіальної оборони у воєнізованому підрозділі Добровольчому формуванні №1 Сумської міської територіальної громади, що підтверджується копією контракту добровольця територіально оборони та довідкою №87 від 14.11.2022 року. Відповідно до ч.1 ст.119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чиним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. На підставі ч.1 ст.119 КЗпП України та укладеного контракту, у квітні 2022 року відповідач почав сплачувати [PERSON] середній заробіток у зв`язку з виконанням ним свого конституційного та громадського обов`язку по виконанню завдань територіальної оборони. Однак, починаючи з червня 2022 року і по теперішній час відповідач не здійснює [PERSON] виплати, передбачені ст.119 ч.1 КЗпП України, чим порушує його право на отримання ним середнього заробітку за час виконання ним громадського обов`язку по виконанню завдань територіальної оборони під час вчиненої військової агресії проти України. Як вбачається з розрахункового листка про нарахування [PERSON] заробітної плати за жовтень 2022 року, Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» заборгувало [PERSON] виплату середнього заробітку за час виконання ним громадського обов`язку по виконанню завдань територіальної оборони з червня по жовтень 2022 року у сумі 79917,87грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті середнього заробітку у сумі 79917,87грн. Відповідно до ст.237-1\~КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв`язку. Відшкодування моральної шкоди є мірою відповідальності роботодавця. Позивач [PERSON] заявив вимоги щодо стягнення моральної шкоди у зв`язку з несвоєчасною виплатою суми середнього заробітку. Згідно з ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Затримка виплати середнього заробітку позивачу виникла не з вини Товариства, а внаслідок військової агресії РФ проти України. 24.02.2022 року на території м.Суми внаслідок військової агресії Російської федерації, розпочались бойові дії, у зв`язку з чим, повністю був зупинений рух транспорту громадського користування, введено комендантську годину (з 07.00 до 18.00), запроваджено обмеження пересування містом, припинена робота державних (комунальних, приватних) підприємства, установ та організацій, та інші, що є поважними причинами для відсутності на робочому місці. 05.03.2022 року по виробничим приміщенням Товариства літаком країни агресора був нанесений авіаудар, внаслідок чого були зруйновані виробничі приміщення, знищені засоби виробництва, виготовлена продукція та інші матеріальні цінності. Протягом березня 2022 року по об`єктам критичної інфраструктури міста Суми (забезпечення життєдіяльності населення міста Суми) літаками країни агресора неодноразово наносились авіаудари, що створило і для Товариства неможливість користуватись в нормальному режимі даними життєво важливими послугами. За постановою прокурора Окружної прокуратури м.Суми від 14.04.2022 року Товариство визнано потерпілим у кримінальному провадженні за ч.1 ст.438 КК України. 08.04.2022 року Сумська область та місто Суми (за інформацією Сумської обласної військової адміністрації) були звільнені від військ країни агресора, проте останні щоденно здійснюють повітряні або артилерійські обстріли Сумської області, які вимагають від Товариства та його працівників обов`язкового дотримання вимог правил цивільного захисту, та в свою чергу створюють об`єктивну неможливість виконання працівниками в повному обсязі виробничих завдань. Військова агресія РФ проти України, створює для працівників, які забезпечують життєдіяльність підприємства, неможливість виконання трудових обов`язків пов`язаних з договірними зобов`язаннями із контрагентами, розташованими в містах Миколаїв, Харків, на територіях Донецької, Херсонської областей. Також, відсутність безпечного залізничного, авіаційного, автотранспортного та морського сполучення створює неможливість виконання працівниками дій щодо поставки технологічного обладнання (включаючи отримання дозволів, сертифікатів, пакування, маркування, страхування, декларування тощо), відрядження працівників та інше. Вищевказані обставини, зумовили неможливість виконання Товариством прийнятих на себе договірних зобов`язань з поставки готової продукції, та отримання за неї оплати, призвели Товариство до складних фінансово-економічних умов. Листом від 28.02.2022 року №2021/02.0-7.1 ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Отже, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь [PERSON] , середній заробіток за період з червня по жовтень 2022 року у сумі 79917,87грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992грн.40коп.

Outcome: partial