Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

16 липня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 13 серпня 1988 року Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 11. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1988 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають за однією адресою, однак спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. За клопотанням відповідача судом сторонам був наданий строк для примирення шість місяців про постановлено відповідну ухвалу, зупинено провадження у справі. Ухвалою суду провадження у справі поновлено, справа призначена до розгляду. На вказану дату та час позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Наданий судом строк на примирення результатів не дав. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 13 серпня 1988 року, серії [NUMBER] , сторони 13 серпня 1988 року уклали шлюб, який зареєстрований Олександрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 11. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають разом, водночас спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Наданий судом строк на примирення результатів не дав. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. З огляду на вищезазначене, суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, присвоєне при державний реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved