Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 6526/2017 від 06.02.2017 у розмірі 122691,10 грн., понесених судових витрат в розмірі 2270 грн., а також витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12269,11 грн. Обґрунтовує позов тим, що 06 лютого 2017 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір 6526/2017, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 670617,91 грн. на строк до 01 лютого 2024 року на наступні цілі: на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу та для оплати страхування від нещасних випадків. Для забезпечення виконання зобов`язання між позивачем та співвідповідачем [PERSON] укладено договір застави № 67 від 07.02.2017. Крім цього,\~для забезпечення\~виконання зобов`язань\~за Кредитним\~договором №\~6526/2017\~від 06.02.2017\~між ПАТ\~«Кредобанк» та\~ [PERSON] 06.07.2017\~укладено договір\~поруки №\~6526/2017/2,\~ згідно\~якого остання\~поручилась перед\~Банком за\~належне виконання\~ [PERSON] \~взятих на\~себе зобов`язань,\~що випливають\~з кредитного\~договору.\~Оскільки відповідачі\~не виконують\~зобов`язання по\~кредитному договору,\~тривалий час\~не здійснювали\~щомісячні платежі,\~тому станом\~на 28.01.2022\~утворилась заборгованість\~за кредитним\~договором (тіло\~кредиту)\~у розмірі\~291002,37\~грн.\~Також просить\~стягнути понесені\~судові витрати\~на професійну\~правничу допомогу,\~які пов`язані\~з аналізом\~справи,\~побудови стратегії\~дій по\~справі,\~написанням позовної\~заяви та\~супроводом представника\~в судових\~засіданнях. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.06.2022 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Суд відповідно до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 06 лютого 2017 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір 6526/2017 (а.с.28-29), згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 670617,91 грн. на строк до 01 лютого 2024 року на наступні цілі: на здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу та для оплати страхування від нещасних випадків, що підтверджується меморіальними ордерами №6871157, №68703023 від 08.02.2017 та випискою руху коштів по рахунку з 06.02.2017 по 28.01.2022 (а.с.9,10,11-17). Кредитні кошти надані відповідачу строком до 01.02.2024. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. \~ \~ \~ \~Пунктом 4.9 Договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. \~ \~ \~ \~Крім цього, з`ясовано, що для забезпечення виконання зобов`язання між позивачем та співвідповідачем [PERSON] укладено договір застави № 67 від 07.02.2017 (а.с.36-37). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог ПАТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 526/2017 від 06.07.2017, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі (далі - основне зобов`язання). Відповідно до п. 3.1.4. Договору застави, у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором Заставодержатель має право достроково звернути стягнення на Предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення , включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних зі зверненням стягнення і реалізацію Предмета застави. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно із ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законе чи договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також з`ясовано, що для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 6526/2017 від 06.02.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 6526/2017/2 (а.с.38). Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати пері Кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі (повернеш кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки) за Кредитні договором № 6526/2017 від 06.02.2017. Відповідно до п. 2.5. Договору поруки, Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Договором поруки визначено, що Поручитель ознайомлений з умовами Договору кредит ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредиторі боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушені зобов`язання боржником. Ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.4.7. Договору поруки, цей договір припиняється за спливом трьохмісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за Кредитним договором. Встановлено, що 29.05.2020 між AT «Кредобанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір до Кредитного договору № 6526/2017 від 06.02.2017 (а.с.33), з метою зменшення кредитного навантаження на платоспроможність Позичальника умовах карантину, відповідно до п.1 Додаткового договору, Сторони погодили змінити порядок| погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів (Додаток № 1 до цього Додаткового договору) (а.с.34-35) якого Позичальник зобов`язуєті* неухильно дотримуватись. Відповідно до п. 2. Додаткового договору, з моменту підписання цього Додаткової договору Додаток №1 до Кредитного договору № 6526/2017 від 06.02.2017 - втрачає чинність. Відповідно до п. 3 Додаткового договору, умови Кредитного договору продовжують свою дію в частині, що не суперечить цьому Додатковому договору і Сторони, шляхом підписання цього Додаткового договору підтверджують свої зобов`язання за кредитним договором. Проте, навіть після підписання даного Додаткового договору [PERSON] порушував умови кредитного договору, зокрема не здійснював погашення заборгованості і Графіку платежів до кредитним договором (Додаток №2). \~ \~ \~ \~Отже,\~що відповідачі\~належним чином\~не виконували\~взяті на\~себе зобов`язання,\~у зв`язку\~з чим,\~станом на\~28.01.2022\~згідно розрахунку\~утворилася заборгованість\~(по\~тілу кредиту)\~в розмірі\~291002\~грн.\~37\~коп.(а.с.7-8). Позивачем вживались заходи щодо досудового врегулювання спору, відповідачу направлялися досудові вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості, які отримані відповідачем [PERSON] , однак такі залишились без відповідного реагування зі сторони відповідачів. Доказів погашення боргу суду не надано. \~ \~ \~ \~Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що надані позивачем по справі докази у своїй сукупності підтверджують те, що відповідачі отримали кредитні грошові кошти від позичальника (а.с.7,8), своєчасно їх не повернули, у зв`язку з чим має грошове зобов`язання перед позивачем з їх повернення у сукупному розмірі 291002,37 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 4365,04 грн., по 2182,52 грн. з кожного з відповідачів. Разом з тим, у стягненні витрат на\~професійну правову\~ допомогу\~в розмірі\~12269,11грн., суд відмовляє за недоведеністю. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Верховний Суд України у Постанові від 01.09.2021 (справа № 178/1522/18, провадження № 61-3157 св 21 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача - адвокатом Павленко С.В. надані такі документи: договір про надання правової допомоги від 11.02.2019; довіреність № 12372 від 28.12.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 від 30.11.2018. Жодних доказів для встановлення їхньої дійсності та необхідності, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи суду не надано. Враховуючи те, що жодних належних та достатніх доказів в підтвердження здійснення таких витрат суду не надано (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), з огляду на складність справи, те, що представник позивача не брав жодного разу участі у судових засіданнях, суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати позивачу такі витрати. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial