Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Іленко Ю.Р. подала до суду позовну заяву до Ходорівської міської ради, [PERSON] , у якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , з приналежними до нього господарськими будівлями, належного [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , а 15.06.2014 мати позивачки [PERSON] , які до моменту смерті проживали у будинку в [ADDRESS] . Будинок перебував у власності [PERSON] . Позивачка має право спадкування майна батька як спадкоємиця першої черги за законом. Хоч секретарем виконкому Ходорівської міської ради було посвідчено заповіт на користь онуки [PERSON] , але вона не прийняла спадщину відповідно до статті 1268 ЦК України. Позивачка була зареєстрована у будинку батьків до 16.08.2005, але фактично проживала за вказаною адресою до 1997 року. На даний час у будинку ніхто не проживає та не зареєстрований. Позивачка постійно приїжджала до батьків, надавала їм матеріальну допомогу, приносила продукти харчування та потрібні їм речі, організувала похорон батька, встановила пам`ятник на його могилі. Про смерть матері їй нічого не було відомо, але вона організувала поминальні дні після похорону матері. На даний час спадщини ніхто не прийняв. Представник відповідача Ходорівської міської ради подав до суду відзив на позову заяву (а.с.52, 141-144), в обґрунтування якого покликаючись на те, що на момент смерті [PERSON] йому на праві приватної власності належав будинок у [ADDRESS] . Секретарем виконавчого комітету Ходорівської міської ради посвідчено заповіт №13 від 18.02.1999 від імені [PERSON] на користь [PERSON] , який на день смерті заповідальника не змінювався та не скасовувався. У зазначеному будинку проживала без реєстрації онука [PERSON] [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. З урахуванням наведено, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Ходорівської міської ради у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві на позовну заяву просить, зокрема, проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також просить відмовити у задоволенні позову з причини ухвалення Жидачівським районним судом Львівської області судового рішення у справі №443/1892/21. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки [PERSON] подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.132, 139), клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.145), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника та підтримання позовних вимог, повідомлення про зміну анкетних даних представника позивачки (а.с.156), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника (а.с.165). Представником позивачки [PERSON] подано заяву про припинення дії договору про надання правничої допомоги (а.с.146). Представником відповідачки подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.147). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та невизнання позову (а.с.159). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.08.2022 поновлено провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання у порядку загального позовного провадження (а.с.122). Ухвалою підготовчого засідання від 19.09.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.150). Ухвалою підготовчого засідання від 24.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.160). Ухвалою судового засідання від 06.12.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.169). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у засідання по справі №443/1414/22 позивачку [PERSON] та відповідачку [PERSON] (а.с.125, 126). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу позовних вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 18.02.1999 [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за №56458858 (а.с.33, 44). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.07.2011 і після його реєстрації дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.2011 (а.с.38). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 09.09.2011 (а.с.13). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.12.2007, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2007 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 21.11.2017, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.11-12, 41, 42). [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] у селі Вибранівка Жидачівського району Львівської області, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть від 05.09.2017 (а.с.9, 10, 34). У Жидачівській державній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, що вбачається з листа Жидачівської державної нотаріальної контори від 13.09.2017 (а.с.20). Як вбачається з листа Ходорівської міської ради №13 від 17.03.2017 та листа Жидачівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 20.07.2017, дошлюбне прізвище [PERSON] « [PERSON] ». [PERSON] була зареєстрована у житловому будинку в [ADDRESS] до 16.08.2005, а фактичне проживання її було припинено в с. Вибранівка у 1997 року. Організацією поховання [PERSON] займався [PERSON] . У сільській раді посвідчено заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.16-17, 19). За змістом листа Ходорівської міської ради №707 від 07.04.2017 на момент смерті [PERSON] у належному йому житловому будинку в [ADDRESS] була зареєстрована і проживала [PERSON] та проживала без реєстрації онука [PERSON] (а.с.14-15). [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про зміну імені від 16.05.2017, актовий запис №19 (а.с.137). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.07.2022, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Вибранівської сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0155322 від 23.01.2015 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №134 (а.с. 166-168). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки, на її переконання, права власності на нерухоме майно (житловий будинок) у порядку спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємиці першої черги за законом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Приписами частини 1 статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини 1 та 2 статті 1236 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що на час відкриття спадщини [INFO] [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] 18.02.1999 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне йому на день смерті майно заповів [PERSON] . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.07.2022, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] , зокрема, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає, що цивільним законодавством визначено послідовність реалізації права на спадкування: первинно право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, право на спадкування за законом отримають спадкоємці першої-п`ятої черги лише у випадку, зокрема, коли спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, відмовилися від спадщини або заповіт визнано недійсним. Матеріалами справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт, який на час відкриття спадщини не був змінений чи скасований, у якому він визначив спадкоємця [PERSON] . Суд не погоджується з аргументами сторони позивачки про неприйняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , оскільки такі повністю спростовуються рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 19.07.2022, яке набрало законної сили і яким встановлено преюдиційну обставину прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . Більше того, цим же рішенням за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та зважаючи на те, що позивачка [PERSON] ( [PERSON] ) не набула права на спадкування за законом належного [PERSON] нерухомого майна житлового будинку у [ADDRESS] , оскільки спадщину, у яке увійшло це нерухоме майно, прийняла [PERSON] у порядку спадкування за заповітом, що встановлено судовим рішенням і яким за [PERSON] визнано право власності на зазначене нерухоме майно, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі статей 392, 1216-1218, 1223, 1235, 1236, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed