Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

03.10.2022\~позивачзвернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що в період шлюбних відносин з відповідачем у них народився син, який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча як зазначає позивачка є здоровою, працездатною людиною та не має інших осіб на утриманні. Крім того позивачка зазначила про те, що неодноразово зверталася до відповідача з приводу сплати ним аліментів на утримання їх спільного сина, проте до позитивних результатів такі звернення не призвели, у зв`язку із чим позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач до суду не з`явилася, засобами електронного зв`язку надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав ( а.с. 16,22) У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів у силу\~ст. 280 ЦПК України. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що в період фактичних шлюбних відносин між сторонами у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.5). Як вказувала позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утримання, що також підтверджується довідкою з Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ( а.с. 8). Вказану обставину відповідач не заперечив та не спростував. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровою людиною, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини. Беручи до уваги вищевикладені обставини, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, про стягнення яких просила позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку кожної дитини, починаючи стягнення з 03.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved