Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить суд зобов`язати Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління Водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, лічильника холодної води КВ-1,5 із заводським номером 061100, що встановлений у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивувала таким. 12 лютого 2014 року між КП «Павлоградводоканал» і [PERSON] був укладений договір №1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що взаємовідносини сторін по цьому договору регламентуються відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», «Про метрологію та метрологічну діяльність», а також «Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України». Пунктом 9 «Правил надання послуг централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року передбачено, що періодична повірка , обслуговування і ремонт ( у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж ) засобів вимірювальної техніки здійснюють за рахунок виконавця. До вартості послуг відповідача входила і вартість майбутньої повірки лічильника води . Відповідач діючи протиправно порушив вказані вимоги не включив їх до умов договору. Відповідач в договорі ввів її в оману. Правила № 630 втратили чинність 01.05.2022 року та діяли на момент укладення договору. Нові правила не можуть бути застосовані так як для їх застосування необхідно укласти новий договір. Позивач встановила лічильник КВ-1,5 №061100 (м. Луцьк). Строк повірки лічильника води №061100 припав на 14 квітня 2020 року. 13 квітня 2020 року позивач відправила електронною поштою Відповідачу на його офіційну адресу заяву про виконання періодичної повірки лічильника за рахунок відповідача. 24 березня 2020 року позивач отримала лист КП «Павлоградводоканал» від 18 березня 2020 року №690, в якому відповідач відмовив в повірці лічильника води за його рахунок з посиланням на норми законодавства, які не мають зворотної сили щодо правовідносин, що виникли між позивачем і Відповідачем в лютому 2014 року з питання повірки квартирного водоміра. 31 березня 2020 року отримала виписку з особистого рахунку, з якої вбачається, що у неї відсутній борг по оплаті наданих послуг (окрім спірної суми). Представник відповідача надала суду відзив, яким позовні вимоги не визнала. Мотивувала таким. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. До 14.04.2020 року позивачу мала бути проведена періодична повірка лічильника води. Абзацом 5 пункту 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Саме на власника, тобто на позивача, покладаються витрати на періодичну повірку у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) лічильника води. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 року у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.02.2021 року вказане рішення було залишено без змін. Ухвалою Третьої палати Касаційного цивільного суду Верховного суду України від 15.12.2021 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 04.02.2021 року були скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставою для направлення справи на новий розгляд стало те, що судами не встановлено кому саме належить вузол обліку. Суди не дали належної правової оцінки доводам позивача про те, що Правилами № 630 на відповідача покладено обов`язок здійснити повірку в квартирі [ADDRESS] . Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, дала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Заявила, що до складу тарифу на воду не входять витрати на повірку (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) лічильника води. Суд ,вислухавши учасників, дослідивши докази приходить до такого. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на приватної власності [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах кожної на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія АВА №506730 (а.с.16). Співвласник [PERSON] зареєстрована і постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . 12 лютого 2014 року між КП «Павлоградводоканал» і [PERSON] був укладений договір №1031516 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язався своєчасно надавати Споживачеві послуги з водопостачання і водовідведення, а Споживач - своєчасно здійснювати оплату за надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Вказаний факт підтверджено копією договору. (а.с.17-18). Вказаним пунктом встановлений виключний перелік послуг які надає позивачу відповідач. Послуги щодо повірки (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) лічильника води не є предметом договору. Договір був укладений на нормативне споживання з нормою споживання 245 л на добу, або за показаннями водолічильника (п.4.2 Договору). Згідно п.5.2 Договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання води і водовідведення». Пунктом 1.2 Договору передбачено, що взаємовідносини сторін по цьому договору регламентуються відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», «Про метрологію та метрологічну діяльність», а також «Правилами надання послуг централізованого тепловодопостачання...», затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Міністерством з питань житлово-комунального господарства України наказом №190 від 27.06.08 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 07.10.2008 року №936/15627, «Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим постановою КМУ №151 від 07.02.2010 року, «Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення», затвердженим постановою КМУ №869 від 01.06.2011 року; нормативними документами, затвердженими органами місцевої влади. Договір не містить умов які регулюють відносини між сторонами, які стосуються повірки (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) лічильника води та витрат пов`язаних з цим. Викладене свідчить про те, що ці правовідносини не врегульовані. Статтею 509 ЦК України передбачено, що Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Частиною 3 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Пунктом 12.4 Договору передбачено, що питання, які не врегульовані договором вирішуються відповідно до чинного законодавства. Викладене приводить суд до висновку про те, що цивільні права та обов`язки, які можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, яке діє на момент виникнення. Пунктом 3 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції, яка діяла на час укладення договору , встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло,газо- і водопостачання. Пунктом 9 «Правил надання послуг централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця, відповідача. Викладене приводить суд до висновку про те, що на час укладення договору повірка (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) лічильника води повинна проводитись за рахунок відповідача у відповідності до законодавства , яке діяло на момент укладання договору. 09.07.2016 року позивачка встановила в квартирі новий лічильник КВ-1,5 №061100 (м. Луцьк). Строк повірки лічильника води №061100 припав на 14 квітня 2020 року. Вказаний лічильник належить позивачці. Вказані факти визнані позивачкою. 13 квітня 2020 року позивач відправила електронною поштою відповідачу на його офіційну адресу направила заяву про виконання періодичної повірки лічильника за рахунок відповідача. 24 березня 2020 року позивач отримала лист КП «Павлоградводоканал» від 18 березня 2020 року №690, в якому відповідач відмовив в повірці лічильника води за його рахунок з посиланням на норми законодавства, які не мають зворотної сили щодо правовідносин, що виникли між позивачем і відповідачем в лютому 2014 року з питання повірки квартирного водоміра. На 13.04.2020 року питання повірки вузлів обліку регулював Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції від 09.11.2017 року. Абзацом 5 пункту 4 статті 17 вказаного Закону передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. Судом було встановлено, що власником вузла обліку лічильника води є позивачка і відповідно вона на момент звернення до відповідача була зобов`язана нести витрати на періодичні повірки, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку. Посилання позивачки на те, що має бути застосовані норми «Правил надання послуг централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року так як вони діяли на момент звернення до відповідача з заявою про проведення повірки суд до уваги не приймає так як постанова є підзаконним актом. При наявності суперечень між нормами постанови Кабінету Міністрів та Закону України мають застосовуватись норми Закону України. Необхідність укладення нового договору для застосування норм Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відсутня так як укладеним договором питання проведення повірки регулюється пунктом 12.4 Договору. Крім того посилання позивачки на те, що витрати по проведенню повірки має нести відповідач суд до уваги не приймає так як позивачкою не надані докази того, що у вартість послуг, які надає їй відповідач закладений розмір вартості проведення повірки. Посилання позивача на те, що відповідачем змінені умови договору суд до уваги не приймає так як судом встановлено, що несення витрати на періодичні повірки, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку не урегульовані укладеним договором і не є умовами укладеного договору. Викладене приводить суд до висновку , про те, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати на судовий збір компенсувати за рахунок держави. На

Outcome: dismissed