Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. На підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м Дніпропетровська від 09.05.2022, справа 199/409/2022, з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , на користь [PERSON] , щомісячно, стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку. За період з 2018 року по 2022 рік відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до норм чинного законодавства, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Оскільки позивач [PERSON] понесла додаткові витрати на дитину, просить стягнути на її користь з відповідача 9714 грн. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено\~проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головногро територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №620. Відповідно до\~статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга\~статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду, позивач зазначає, що з відповідача підлягає до стягнення 9714 грн., що складають ці витрати позивачем у позові не зазначено. Водночас, до позовної заяви надано довідку у тому, що [PERSON] вивчає англійську мову у Репетиторському Центрі «SmartSchool» з 01.10.2021, проте доказів витрат на ці заняття, позивач не надала. Крім того, позивачем надано довідка про надання Федуловій Ксенії репетиторських послуг ФОП [PERSON] за 2021-2022 навчальні роки вартістю 4644,00 грн. Також, дитина сторін відвідувала репетиторські курси [PERSON] , за які позивачем сплачено згідно наданих квитанцій 3630 грн. Таким чином, із наданих позивачем [PERSON] письмових доказів вбачається, що на додаткові витрати нею витрачено 8274 грн., тобто половина таких витрат складає 4\~137 грн. Належних доказів понесених витрат в розмірі 19\~428 грн., половина яких складає 9714 грн. і про стягнення яких заявлено позовні вимоги, позивачем суду не надано. Крім того, розглядаючи справу, суд вважає, що заявлені позивачем такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Заняття з репетитором не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні\~статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять. Також, позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які стягнуто з відповідача на утримання дитини за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 травня 2022 року. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed