Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Представник позивача - адвокат Єльнікова Н.О. звернулася в інтересах [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] , зазначаючи що рішенням суду від 04.06.2019 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дітей. Разом з тим, з 09.03.2022 року син [PERSON] почав проживати з батьком в м. Лемборк Польщі, відповідач не бере участі у вихованні сина, відтак, з врахуванням зазначених обставин, позивач звернувся до суду, прохаючи припинити стягнення аліментів з нього на утримання сина, відповідно, змінити розмір аліментів, які стягувалися з нього на утримання двох дітей та стягнути аліменти на утримання сина з відповідачки. Під час судового розгляду позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали за викладеними у позові підставами. Відповідач, представник відповідача проти позову заперечили, вказавши що відповідачка добровільно надсилала кошти на утримання сина позивачу, крім того, син за спільною домовленістю мешкає з позивачем до закінчення воєнного стану на Україні, тому відсутні підстави для стягнення аліментів. Крім того, відповідач звернулася до відділу ДВС про припинення стягнення аліментів з позивача на її користь на утримання сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2019 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу). (а.с.11) Факт проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком визнано відповідачкою, не заперечувався сторонами та підтверджений повідомленням про присвоєння дитині номеру з Загальнопольському Електронному Реєстру Обліку Громадян 17.03.2022 року, м. Лемборг. (а.с.17) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованапостановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК Українидодатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них - ч. 4ст. 273 ЦПК України. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь відповідачки, змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів - син проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Враховуючи викладені вище обставини, є підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , оскільки розмір аліментів визначений з розрахунку утримання двох дітей та становить 1/3 частину доходів [PERSON] , разом з тим, враховуючи припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , є підстави для стягнення аліментів з позивача на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку доходу. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання сина [PERSON] , суд приходить до висновку про підставність зазначених вимог, оскільки судом встановлено що [PERSON] мешкає з батьком з березня 2022 року, відповідач хоча і надавала матеріальну допомогу на утримання сина, що підтвердила відомостями про перекази коштів на суми 1000 гривень, 7000 гривень, 700 гривень (а.с.43,44, 45), але надання такої допомоги є мінливим та нерегулярним. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений ним судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 1984 гривні 80 копійок. Крім того позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн., в обгрунтування надає договір про надання правничої допомоги № 160 від 22.11.2021 року та додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 22.11.2021 року, відповідно якої адвокат зобов"язався надати послуги - консультація вартістю 500 гривень, вивчення та збір документів та матеріалів справи вартістю 2000 гривень, представництво у суді першої інстанції вартістю 500 гривень, підготовка позовної заяви про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вартістю 1000 гривень. Також долучено акт про виконання послуг з надання правничої допомоги від 16.11.2022 року щодо підтвердження факту належного отримання послуг [PERSON] . Разом з тим, долучено розрахункову квитанцію щодо отримання адвокатом Єльніковою Н.О. від [PERSON] 16.11.2022 року гонорару в сумі 6500 гривень, з яких - консультація у адвоката вартістю 500 гривень, вивчення та збір матеріалів справи вартістю 2000 гривень, підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню вартістю 1000 гривень, представництво в судовому засіданні вартістю 3000 гривень та долучено розрахункову квитанцію про отримання адвокатом Єльніковою Н.О. від [PERSON] 06.12.2022 року гонорару в сумі 500 гривень за представництво в судовому засіданні вартістю 500 гривень. Представник позивача долучила докази відправки відповідачу клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з додатками поштою. Клопотання про зменшення розміру судових витрат та заперечень проти їх розміру відповідачем до суду не подано. За вказаних вище обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн., за виключенням витрат в сумі 1000 гривень, понесених позивачем за складання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, оскільки такий позов не є предметом даного судового розгляду, що на думку суду є обґрунтованим, та відповідає принципу розумності. На підставі викладеного,

Outcome: approved