Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

В березні 2021р. позивачка звернулася з позовом про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначала , що 05 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено нотаріально посвідчений попередній договір про укладення в майбутньому договорів купівлі продажу, відповідно до пункту 1.1 якого відповідач та позивач зобов`язалися у майбутньому, в термін який зазначений нижче, укласти договори купівлі- продажу земельної ділянки та домоволодіння (об`єктів нерухомого майна: житлового будинку та інших господарських будівель та споруд), надалі іменуються - основні договори, у нотаріальній формі на умовах, визначених цим попереднім договором, за яким відповідач буде «продавцем», а позивач «покупцем» нерухомого майна. Пунктом 1.2 попереднього договору визначено, що термін укладання основних договорів (остання дата укладення основних договорів) - 05 квітня 2018 року включно. У відповідності до вимог пункту 3.2 попереднього договору позивач передала відповідачу, а остання одержала аванс у іноземній валюті в сумі 350 000. 00 доларів США. що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача про одержання грошових коштів від 05.10.2017.Натомість, у обумовлені попереднім договором терміни, а саме до 05 квітня 2018 року включно, основні договори укладені не були. Під час зустрічей, усних та телефонних перемовин відповідач посилалася на існування певних обставин, які тимчасово перешкоджають укладенню основних договорів. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути суму неповерненого авансу у розмірі: 350000,00$ X 40,25 грн. = 14 087 500, 00гривень 00 копійок;3% річних у розмірі: 31010,95$ X 40,25 грн. = 1 248 190, 74 гривень 74 копійки; штраф у розмірі: 350000,00$ X 40,25 грн. = 14 087 500, 00 гривень 00 копійок; судовий збір у сумі 11 350, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Представник 3-ї особи надав пояснення, позов підтримав. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19.04.2021р. відкрито провадження в порядку загального. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 7.02.2022р. залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від2.06.2022р. призначено до судового розгляду. Суд , заслухавши пояснення представників сторін, 3-ї особи , дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено , що 5 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено нотаріально посвідчений попередній договір про укладення в майбутньому договорів купівлі продажу (далі по тексту попередній договір), відповідно до пункту 1.1 якого відповідач та позивач зобов`язалися у майбутньому, в термін який зазначений нижче, укласти договори купівлі- продажу земельної ділянки та домоволодіння (об`єктів нерухомого майна: житлового будинку та інших господарських будівель та споруд), надалі іменуються - основні договори, у нотаріальній формі на умовах, визначених цим попереднім договором, за яким відповідач буде «продавцем», а позивач «покупцем» нерухомого майна. Пунктом 1.2 попереднього договору визначено, що термін укладання основних договорів (остання дата укладення основних договорів) - 05 квітня 2018 року включно. Оскільки земельна ділянка та домоволодіння нерозривно пов`язані, то основні договори будуть укладатись одночасно і сторони погоджуються, що моментом повного виконання зобов`язань за попереднім договором є укладення двох договорів одночасно. Пунктом 1.3 попереднього договору встановлено, що предметом основних договорів є житловий будинок , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 1101,5 кв.м,, житлова площа 128,5 кв.м., який належить на праві приватної власності відповідачу (підпункт 1.3.1 попереднього договору), а також земельна ділянка (надалі - земельна ділянка) загальною площею 1.283 га. що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області ( [ADDRESS] ), цільове призначення якої: під будівництво обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства; яка належить на праві приватної власності відповідачу (підпункт 1.3.2 попереднього договору). Відповідно до пункту 1.4 попереднього договору відповідач зобов`язався підготувати за свій рахунок усі документи, необхідні для нотаріального посвідчення основних договорів, зокрема, але не обмежуючись: - витяг з державного реєстру речових прав, на нерухоме майно про реєстрацію права власності на домоволодіння; - витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку; внести земельну ділянку до Державного земельного кадастру та одержати (надати) відповідний витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку; - у разі виготовлення технічної документації з землеустрою на земельну ділянку, надати примірник такої документації; - одержати та надати експертну грошову оцінку земельної ділянки та домоволодіння тощо. Відповідно до пункту 1.5 попереднього договору відповідач стверджує та гарантував, що на момент підписання цього договору, зокрема: - домоволодіння та земельна ділянка належать відповідачу на праві власності та були нею набуті у встановленому законодавством порядку; - домоволодіння та земельна ділянка нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, не передана як внесок до статутного капіталу будь-якої юридичної особи або як внесок за договором про спільну діяльність, не передана в управління, в тому числі в довірче управління, щодо них не укладались попередні договори про їх відчуження та не видавалися довіреності на розпорядження майном або їх частиною тощо. Відповідно до пункту 1.6 попереднього договору відповідач гарантував, що: - [ домоволодіння та земельна ділянка до підписання основних договорів не будуть перебувати в спорі та/або під забороною (арештом), та/або в заставі (в тому числі в податковій заставі), жодна третя особа не буде мати будь-яких прав (володіння, користування, розпорядження на нерухоме майно! та/або земельну ділянку: - до підписання основних договорів будуть відсутні будь-які договори оренди, суборенди, безоплатного користування та інші договори чи зобов`язання, які б надавали будь-якій третій особі право використовувати чи займати домоволодіння та земельну ділянку; - не існуватиме позову, скарги або судового провадження, що можуть перешкодити, затримати чи іншим чином завадити укладенню основних договорів, а в подальшому буде відсутня загроза порушення провадження та/або виникнення судового спору з приводу домоволодіння та земельної ділянки. Відповідно до пункту 1.7 попереднього договору відповідач стверджує та гарантував, що на момент укладення основних договорів зазначені вище гарантії відповідача будуть чинними. У пункті 4.4 попереднього договору відповідач заявила, що майно, вказане в договорі, є її особистою приватною власністю. У відповідності до вимог пункту 3.2 попереднього договору позивач передала відповідачу, а остання одержала аванс у іноземній валюті в сумі 350 000. 00 доларів США. що підтверджується нотаріально посвідченою заявою відповідача про одержання грошових коштів від 05.10.2017,. У обумовлені попереднім договором терміни, а саме до 05 квітня 2018 року включно, основні договори укладені не були. Як вбачається з документів та інформації, одержаних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного земельного кадастру, Єдиного державного реєстру судових рішень, офіційного сайту Судова влада України, як в момент укладення попереднього договору (05.10.2017 включно), так і до визначеної попереднім договором остаточної дати укладення основних договорів (05.04.2018 включно): - відповідач не мала права власності на домоволодіння/житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 1101,5 кв.м., житлова площа 128,5 кв.м. (підтверджується фактами, встановленими судовими рішеннями по судових справах №№ 1018/2401/2012, 372/1216/14-ц, та інформаційними довідками від 17.07.2020 № 216691901, від 17.07.2020 №21^6690076 та від 07.07.2020 № 215265900, що додаються до позовної заяви); - вказаний житловий будинок весь час перебував у спорі, відносно визнання права власності .на домоволодіння було подано позов та існували судові провадження (підтверджується судовими рішеннями по судових справах №№ 1018/2401/2012, 372/1216/14-ц, що додаються до позовної заяви); - площа земельної ділянки під домоволодінням становить 1.2682 га замість обумовлених попереднім договором 1.283 га (підтверджується фактами, встановленими судовими рішеннями по судовій справі № 757/4435/19, та інформаційними довідками від 17.07.2020 № 216691901, від 07.07.2020 № 215265900 та від 23.07.2020, що додаються до позовної заяви); - відповідач не мала права власності на вказану земельну ділянку, оскільки дата державної реєстрації права власності на земельну ділянку становить 19.12.2018 (підтверджується інформаційними довідками від 17.07.2020 № 216691901, від 07.07.2020 №215265900 та від 23.07.2020, що додаються до позовної заяви); - земельна ділянка перебуває в оренді (користуванні) третьої особи до 19.01.2030 (підтверджується фактами, встановленими судовими рішеннями по судових справах №№ 1018/2401/2012, 372/1216/14-ц та 757/4435/19, що додаються до позовної заяви). Існування перелічених вище обставин з самого початку унеможливлювало виконання відповідачем умов пунктів 1.4-1.7 попереднього договору, а також взагалі робило неможливим укладання основних договорів, обумовлених попереднім договором. Відповідач під час укладання попереднього договору знав про існування цих обставин, які унеможливлювали укладання основних договорів, розумів їх наслідки (те що вони унеможливлюють укладання основних договорів) та не повідомив про них позивача (навмисно замовчувавши факт їх снування, тим самим ввівши в оману останнього). Таким чином відповідач порушив та не виконав умови попереднього договору, ввівши в оману позивача гарантувавши йому можливість укладення у майбутньому основних договорів. Згідно з пунктом 3.4 попереднього договору відповідач у випадку не виконання умов договору (відмови, ухилення від укладання основних договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки або невиконання зобов`язань, визначених п. 1.4-1.8 цього договору), зобов`язаний повернути отриманий аванс протягом 7 (семи) робочих днів з останньої дати укладення основних договорів, який визначений сторонами у п. 1.2 попереднього договору та додатково сплатити на користь позивача штраф у розмірі,; що становить еквівалент 350 000, 00 доларів США за комерційним курсом продажу, встановленим ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», Таким чином, у зв`язку з не укладенням основних договорів в строк до 05.10.2017 включно з причин та обставин, що залежали від відповідача, останній зобов`язаний був повернути позивачу одержані кошти (аванс) у розмірі 350 000, 00 доларів США протягом 7 (семи) робочих днів з останньої дати укладення основних договорів, тобто до 16.04.2018 Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, шо зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, третьої статті 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Встановивши, що між сторонами була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу земельної ділянки, позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного нерухомого майна передала відповідачу кошти у розмірі 350 000 дол.США , як авансовий платіж в рахунок сплати вартості об`єкта нерухомого майна, однак договір купівлі-продажу не був укладений, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача внесеного позивачем . Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року в справі № 6-176цс12. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України. Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані докази, в їх сукупності суд приходить до висновку про задовоненя позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума неповерненого авансу у розмірі: 350000,00$ X 40,25 грн. = 14 087 500, 00 грн;3% річних у розмірі: 31010,95$ X 40,25 грн. = 1 248 190, 74 грн., штраф у розмірі: 350000,00$ X 40,25 грн. = 14 087 500, 00грн. (п.3.4 договору). Відповідно до ст..141 ЦПК України, х відповідача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 11 350 грн.

Outcome: approved