Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що на підставі договорів купівлі-продажу від 12 липня 2016 року посвідчених [PERSON] , приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованих в реєстрі за №574, №575 та №576, [PERSON] придбала у ПАТ «КБ «Центр» нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, а також господарські будівлі загальною площею 293,7 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Проте, ПАТ «КБ «Центр» не мав права на відчуження вказаного нерухомого майна, оскільки набув право власності з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». [PERSON] вказав на те, що він є законним власником вказаного нерухомого майна, яке вибуло з його володіння поза його волевиявленням. Тому [PERSON] просив суд визнати протиправними дії кредитора та іпотекодержателя ПАТ КБ «Центр» під час звернення стягнення на предмети іпотеки на підставі іпотечного застереження у договорі іпотеки №1394 від 23 серпня 2012 року та їх державної реєстрації 06 серпня 2014 року на свою користь; визнати незаконними рішення державного реєстратора Сидорчука А.В. №14964103 та №14964768 від 06 серпня 2014 року про державну реєстрацію предметів іпотеки на підставі застереження у договорі іпотеки №1394 від 23 серпня 2012 року; витребувати з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, а також господарські будівлі загальною площею 293,7 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати ГТУЮ у Київській області та/або органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, державних реєстраторів прав на нерухоме майно, в тому числі осіб, які виконують функції реєстраторів, здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, а також господарські будівлі загальною площею 293,7 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] у зв`язку з витребуванням майна з незаконного володіння. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.146-147). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відділі архівної справи та реєстраційних дій Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (т.2 а.с.1-3). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування належним чином завірених копій документів реєстраційних справ №30425095, №30425013, №30424903, №30427090 від 12 липня 2016 року, а також копії вказаних реєстраційних справ в електронній формі (т.2 а.с.4-5). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено правонаступника ГТУЮ у Київській області ЦМУЮ (м. Київ) (т.2 а.с.6-9). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача про відвід представника третьої особи ПАТ «МТБ Банк» Землянської Ю.О. (т.2 а.с.89-90). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи (т.3 а.с.103-104). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відділі державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області електронної форми реєстраційних справ в Державному реєстрі речових прав (т.3 а.с.139-141). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.3 а.с.144). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування у відділі державної реєстрації виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області належним чином завірених копій електронних документів, які містяться в матеріалах реєстраційних справ, сформованих на підставі рішень державного реєстратора від 06 серпня 2014 року №14964103 та №14964768 (т.4 а.с.16-18). 3. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні пред`явленого позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав на те, що [PERSON] набула право власності на спірне нерухоме майно за відплатними договорами, які ніким не оскаржувались та є правомірними. Тому [PERSON] є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна. Позивачем не надано доказів того, що ПАТ КБ «Центр» порушив умови договору іпотеки від 23 серпня 2012 року та вимоги Закону України «Про іпотеку», а також доказів, порушення державним реєстратором вимог законодавства України щодо державної реєстрації спірного нерухомого майна на користь ПАТ КБ «Центр» (т.1 а.с.168-174). Представник ПАТ «МТБ Банк» Семенюта О.В. надала до суду письмові пояснення, якими просила відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх пояснень представник третьої особи вказала на те, що пред`явлені позивачем вимоги є аналогічні тим вимогам, які розглядались в межах цивільної справи №359/1379/21 за позовом [PERSON] щодо скасування рішень державного реєстратора за №14964103 та №14964768 від 06 серпня 2014 року щодо набуття права власності на спірне нерухоме майно за ПАТ КБ «Центр». Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. За твердженням представника третьої особи пред`явлений позивачем позов не є віндикаційним, оскільки ПАТ КБ «Центр» набув право власності на спірне нерухоме майно на підставі договору іпотеки, тому вказівка позивача стосовно того, що нерухоме майно вибуло з його законного володіння поза його волею, є безпідставною. Крім цього, позивач порушив строки позовної давності. Перебіг строку позовної давності у спірних правовідносинах починається з моменту вибуття з власності спірного майна у володіння ПАТ КБ «Центр», тобто 06 серпня 2014 року або з липня 2017 року, коли позивачу стали відомі обставини порушення порядку звернення стягнення на предмет іпотеки (т.2 а.с.37-41). Представник ТОВ «ПВІТА Центр» Чемерис І.В. надав до суду письмові пояснення, якими підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Додатково пояснивши, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання іпотекодержателем, тобто ПАТ «КБ «Центр» іпотекодавцю, тобто [PERSON] , вимог №102/03 та №103/03 від 26 березня 2014 року про усунення порушень основного зобов`язання, а саме відсутній підпис про отримання поштового відправлення, відсутній опис вкладення та квитанція про плату поштових послуг тощо. Таким чином ПАТ «КБ «Центр» порушені п.3.2.1. договору іпотеки №1394 від 23 серпня 2012 року та вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку» (т.1 а.с.192-217). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належало нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,3466 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; господарські будівлі, загальною площею 293,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК №273406 та серії ЯМ №086838, а також копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25484468 від 04 березня 2010 року (т.1 а.с.65,66,67). 23 серпня 2012 року ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «ПВІТА Центр» уклали договір про відновлювальну кредитну лінію №230812/13-КЮ. За умовами якого ПАТ «КБ «Центр» надав ТОВ «ПВІТА Центр» кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії в розмірі 9000000 гривень, а ТОВ «ПВІТА Центр» зобов`язалось повернути отримані кредитні кошти у строк по 22 серпня 2014 року та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 21% річних (т.1 а.с.79-81). В той самий день ПАТ «КБ «Центр» та [PERSON] уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А., зареєстрований в реєстрі за №1394. Згідно з яким з метою забезпечення належного виконання ТОВ «ПВІТА Центр» зобов`язань за договором про відновлювальну кредитну лінію [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; господарську будівлю, загальною площею 293,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.76-78). 10 квітня 2014 року ПАТ «КБ «Центр» та ТОВ «ПВІТА Центр» уклали договір про внесення змін та доповнень №1 до договору про відновлювальну кредитну лінію №230812/13-КЮ від 23 серпня 2012 року. Згідно з яким сторони зменшили обсяг заставного майна та домовились, що виконання зобов`язання забезпечується: іпотекою господарської будівлі загальною площею 293,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , іпотекою земельних ділянок площею 0,3466 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, та площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, які розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців, заставою транспортних засобів, що належать [PERSON] (т.1 а.с.82). На підставі протоколу засідання кредитного комітету ПАТ «КБ «Центр» №52/190514 (т.1 а.с.83) встановлено, що ТОВ «ПВІТА Центр» не виконало вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, тому на виконання плану заходів щодо дострокового повернення всієї заборгованості, яка станом на 16 травня 2014 року становить 9940250 гривень, було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,3466 га, кадастровий номер 220886001:01:004:0135, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; господарську будівлю, загальною площею 293,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Протоколом №26 від 19 травня 2014 року було затверджено рішення кредитного комітету ПАТ «КБ «Центр» про прийняття у власність спірного нерухомого майна (т.1 а.с.84). 28 травня 2014 року ПАТ «КБ «Центр» звернулось до реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції з заявами №6785920, №6786873 про реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. 06 серпня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Сидорчуком А.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14964103 про реєстрацію за ПАТ «КБ «Центр» права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3220886001:01:004:0136, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а також на нежитлове приміщення, загальною площею 293,7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (т.3 а.с.190). В той самий день, державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] прийняв ще одне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №14964768 про реєстрацію за ПАТ «КБ «Центр» права власності на земельну ділянку площею 0,3466 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220886001:01:004:0135, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Проців (т.3 а.с.227). В подальшому, а саме 12 липня 2016 року ПАТ «КБ «Центр» відчужило на користь [PERSON] господарську будівлю загальною площею 293,7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу господарської будівлі від 12 липня 2016 року, посвідченого Юдіним М.А., приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого в реєстрі за №576 (т.1 а.с.177-180). На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 12 липня 2016 року, посвідчених [PERSON] , приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованих в реєстрі за №574 та №575, [PERSON] придбала у ПАТ КБ «Центр» також дві земельні ділянки відповідно площею 0,3466 га з кадастровим номером 3220886001:01:004:0135, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Проців, а також площею 0,25 га з кадастровим номером 3220886001:01:004:0136, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташовується в [ADDRESS] (т.1 а.с.181-184, 185-188). Спірні правовідносини є комплексними та регулюються нормами Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», гл.24 «Набуття права власності» та гл.29 «Захист права власності» та гл.19 «Позовна давність» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права та судова практика про витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ч.1 ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно з\~п.3\~ч.1\~ст.388\~ЦК України\~якщо майно\~за відплатним\~договором придбане\~в особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 Закону України «Про іпотеку», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Згідно зі змісту ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. У відповідності до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Згідно з ч.1 та ч.4 ст.15 цього Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з вимогами ч.3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За змістом правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 23 січня 2019 року у справі №306/1224/16-ц та від 19 травня 2020 року у справі №644/3116/18, набуття права власності на предмет іпотеки та державна реєстрація цього права повинна проводитися на підставі договору іпотеки, з дотриманням його умов та з дотриманням положень статей 35 та 37 Закону України «Про іпотеку». Порушення іпотекодержателем та/або державним реєстратором положень статей 35 та 37 Закону України «Про іпотеку» є окремими підставами для визнання державної реєстрації прав на предмети іпотеки за іпоткодержателем такою, що здійснена з порушенням закону, та є окремими підставами для скасування такої реєстрації. Відповідно до правового висновку, викладеного у поставі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2018 року у справі №127/8068/16-ц, згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна в іпотеку не є беззастережною та не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння, а залежить від ряду умов, насамперед від виконання умов кредитного договору, договору іпотеки та приписів статей 17, 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку». За таких обставин вказана згода іпотекодавця на передачу нерухомого майна в іпотеку не може вважатися волевиявленням власника на вибуття майна з його володіння, у розумінні ст.388 ЦК України. Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. 5.2. норми матеріального права щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до\~положення ст.256\~та ст.257\~ЦК України\~позовна давність\~-\~це строк,\~у межах\~якого особа\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з вимогами ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №509/3589/16-ц, тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується. Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони. Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. У справі, яка переглядалась у касаційному порядку, Верховний Суд вказав на те, що відмовляючи у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, помилково взяли до уваги заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, яка була подана сільською радою, яка не була залучена до розгляду справи, як відповідач, а є третьою особою у справі. При цьому, відповідач з відповідною заявою до суду першої інстанції не звертався. 5.3. норми процесуального права. Згідно вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України яка кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ч.1\~та ч.4\~ст.77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. щодо пред`явлених позовних вимог. Згідно з п.3.2.1. та п.3.1.5. договору іпотеки №1394 від 23 серпня 2012 року у разі порушення позичальником зобов`язання за кредитним договором іпотекодержатель зобов`язаний надіслати у встановлений чинним законодавством порядку письмову вимогу про усунення порушень. У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за договором про відновлювальну кредитну лінію №230812/13-КЮ від 23 серпня 2012 року, а також в інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором або чинним законодавством. Крім цього, згідно з 5.2., а також 5.3. договору іпотеки звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Даний пункт договору є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, визнається сторонами та діючим законодавством як договір про задоволення вимог іпотекодержателя та надає право іпотекодержателю у порядку досудового врегулювання, передбаченого ст.36 Закону України «Про іпотеку», звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору. На підставі цього договору та даного застереження іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом прийняття предмета іпотеки у власність згідно порядку, встановленого ст.37 Закону України «Про іпотеку». Дане застереження визнається сторонами договором про задоволення вимог іпотекодержателя та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки. Всупереч вимогам ст.36 Закону України «Про іпотеки» та пункту 3.2.1 договору іпотеки ПАТ «КБ «Центр» не надіслав вимогу ТОВ «ПВІТА Центр» про усунення порушень основного зобов`язання, а також не надіслав відповідну вимогу іпотекодавцю [PERSON] . Зважаючи на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт направлення відповідних вимог. Судом критично сприймаються доводи представника ПАТ «КБ «Центр» з приводу застосування в березні 2014 року процедури дострокового повернення коштів за кредитним договором, передбаченої п.6.1 кредитного договору. За змістом п.6.1 договору про відновлювальну кредитну лінію №230812/13-КЮ від 23 серпня 2012 року банк має право вимагати повернення наданих кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитними коштами до настання встановленого строку їх повернення, згідно п.1.1 цього договору, а позичальник зобов`язаний повернути отримані кредитні кошти і сплатити всі проценти протягом двох днів з моменту отримання вимоги банку. Зважаючи на відсутність, факту направлення позичальнику ТОВ «ПВІТА Центр» вимоги про дострокове повернення коштів, а також відсутність доказів порушення ТОВ «ПВІТА Центр» умов кредитного договору. Зазначена обставина додатково підтверджується зокрема договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору від 10 квітня 2014 року, яким за домовленістю сторін було зменшено обсяг заставного майна. При цьому, п.1.1 кредитного договору щодо строку повернення кредитних коштів до 22 серпня 2014 року було залишено без змін. Тобто, за змістом договору про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору відсутні обставини, які б вказували на порушення позичальником умов кредитного договору у вигляді несплати чи несвоєчасної сплати кредитних коштів та процентів. З цих підстав суд погоджується з доводами позивача про відсутність правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку шляхом звернення до органу державної реєстрації з заявою про державну реєстрацію прав на предмет іпотеки за іпотекодержателем на підставі іпотечного застереження. Встановлено, що 28 травня 2014 року ПАТ «КБ «Центр» звернулось до реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції з заявами №6785920, №6786873 про реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Разом з заявами були подані: договір іпотеки №1394 від 23 серпня 2012 року, протокол засідання правління ПАТ «КБ «Центр» №26 від 19 травня 2014 року, вимоги іпотекодержателя про усунення порушень основного зобов`язання №102/03 та №103/03 від 26 березня 2014 року. 12 червня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Сидорчуком А.В. були прийняті рішення №13726535 та №13739152 про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно у зв`язку з неподанням усіх необхідних документів. Зокрема, документ, поданий на підтвердження отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, повідомлення Укрпошти не відповідає Правилам надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України, рекомендоване повідомлення не містить відмітку про особисте отримання і не містить підпису іпотекодавця. Крім цього, не підтверджено завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. Вказаними рішеннями державний реєстратор надав строк ПАТ «КБ «Центр» для усунення порушень шляхом надання необхідних документів (т.4 а.с.25,26). В період з 12 червня 2014 року по 06 серпня 2014 року ПАТ «КБ «Центр» не усунув вищевказані порушення, які стали підставою для зупинення розгляду заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. За твердженням представника ПАТ «КБ «Центр» рішення державного реєстратора про зупинення розгляду заяв від 12 червня 2014 року було частково виконано шляхом надання письмового пояснення, що напис «Плєскова» на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень №0214704083688 та №0214704083696 вчинила дружина [PERSON] , яка надала письмову згоду про передачу спірного нерухомого майна в іпотеку. В іншій частині рішення державного реєстратора залишилось невиконаним, а саме не подано документ, який би підтверджував завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, тобто рекомендоване повідомлення з відміткою про його вручення іпотекодавцю. З досліджених матеріалів реєстраційних справ (т.3 а.с.157-192, 193-229) вбачається, що відсутні докази виконання рішень державного реєстратора №13726535 та №13739152 від 12 червня 2014 року про зупинення розгляду заяв. Крім цього, вищевказане пояснення, яке було надане ПАТ «КБ «Центр» на виконання рішень державного реєстратора також відсутнє в матеріалах реєстраційних справ. В той час як за змістом висновку експерта №СЕ-19/111-21/683-ПЧ від 14 січня 2021 року, складеного експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, рукописний текст «Плєскова» в графі «за довіреністю» в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення №0214704083688 та №0214704083696 виконані не [PERSON] та не [PERSON] , а іншою особою, що свідчить про те, що іпотекодавець [PERSON] та/або його дружина не отримували цих поштових відправлень (т.2 а.с.116-122). Крім цього, матеріали цивільної справи не містять будь-яких доказів направлення [PERSON] вимоги ПАТ «КБ «Центр» про усунення порушення основного зобов`язання, зокрема квитанції про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення до поштового відправлення, трекінг поштового відправлення тощо. Незважаючи на те, що ПАТ «КБ «Центр» не усунув обставин, які були підставою для зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме, державний реєстратор Сидорчук А.В. прийняв рішення №14964103 та №14964768 від 06 серпня 2014 року про державну реєстрацію права власності ПАТ «КБ «Центр» на предмет іпотеки. У такий спосіб був порушений порядок державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, тому ПАТ «КБ «Центр» набув право власності на спірне нерухоме майно з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку». З огляду на це, ПАТ «КБ «Центр» не вправі був відчужувати спірне нерухоме майно на користь [PERSON] . За встановлених обставин справи вбачається, що [PERSON] не надавав свою згоду на набуття права власності на спірне нерухоме майно іпотекодержателем ПАТ «КБ «Центр». Тому спірне нерухоме майно вибуло з володіння [PERSON] поза його волевиявленням, у розумінні п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. Зазначене у повній мірі відповідає правовому висновку, викладеному у поставі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2018 року у справі №127/8068/16-ц. Зважаючи на те, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння [PERSON] поза його волею, тому позовні вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] підлягають задоволенню. Водночас, судом не встановлено підстав для визнання незаконними рішень державного реєстратора Сидорчука А.В. №14964103 та №14964768 від 06 серпня 2014 року про державну реєстрацію права власності ПАТ «КБ «Центр» на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження. Оскільки рішення суду про витребування нерухомого майна з незаконного володіння саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій кредитора та іпотекодержателя ПАТ КБ «Центр» під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження у договорі іпотеки №1394 від 23 серпня 2012 року та їх державної реєстрації 06 серпня 2014 року на свою користь також не підлягають задоволенню. Оскільки положення ст.16 ЦК України не передбачають такого способу захисту порушених прав як визнання протиправними дій кредитора та іпотекодержателя. 6.2. Доводи представника відповідача, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Судом критично сприймаються доводи представника відповідача [PERSON] стосовно того, що [PERSON] набула право власності на спірне нерухоме майно за відплатним договорами, а саме договорами купівлі-продажу. Вказані договори ніким не оскаржувались, тому в силу презумпції правомірності правочину, передбаченої ст.204 ЦК України є дійсними. [PERSON] уклала договори купівлі-продажу з правомочним власником спірного нерухомого майна, тому є добросовісним набувачем майна. Оскільки, добросовісність набувача спірного нерухомого майна не є підставою для відмови у задоволенні позову про витребування майна його законним власником. Крім цього, суд вважає необґрунтованим твердження представника відповідача [PERSON] стосовно того, що [PERSON] не була стороною правочинів, які укладались між [PERSON] та ПАТ «КБ «Центр», а також стосовно того, що спір між [PERSON] та ПАТ «КБ «Центр» вже був вирішений в межах розгляду цивільної справи №359/6391/17-ц. Встановлено, що Верховний Суд у складі Першої судової палати касаційного суду у постанові від 25 листопада 2020 року у справі №359/6391/17-ц не досліджував наведених у касаційній скарзі [PERSON] порушень попередніми судами норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із вибраним позивачем неефективним способом захисту своїх порушених прав, так як позбавлений був можливості, за наявності підстав задовольнити касаційну скаргу або повернути справу на новий розгляд. 6.3. Доводи третьої особи, які відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Зі змісту письмових пояснень ПАТ «КБ «Центр» вбачається, що [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом був пропущений строк позовної давності. Суд звертає увагу на ту обставину, що в межах розгляду даної цивільної справи ПАТ «КБ «Центр» має процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. В силу ч.3 ст.267 ЦК України треті особи не наділені правом на подання заяви про застосування наслідків спливу позовної давності. В той час як [PERSON] не зверталась до суду з заявою про застосування наслідків спливу позовної давності. Тому підстави для відмови в задоволенні пред`явленого [PERSON] позову з підстав пропуску строку позовної давності, відсутні. Інших доказів, які б спростовували вищезазначені висновки суду, сторони не надали. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №10158 від 10 липня 2020 року (т.1 а.с.6) вбачається, що при пред`явленні позову [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 14074 гривень. Пред`явлений ним позов задоволений частково, а саме лише в межах вимог майнового характеру про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 11350 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial