Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися; сторони втратили почуття любові. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2021 року. Збереження шлюбу з відповідачем шляхом примирення є неможливим. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 19.10.2022. Розгляд справи 19.10.2022 відкладено на 07.11.2022 у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи. 07.11.2022 розгляд справи не відбувся. Наступне засідання призначено на 06.12.2022. У судове засідання 06.12.2022 учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу як зареєстрованого, так і фактичного місця проживання. Поштове відправлення із зареєстрованого місця проживання повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Водночас, за адресою фактичного місця проживання відповідачка отримала судову повістку. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 319, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, сторони не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved