Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та рух справи 22.09.2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Щиголь В.В. звернувся до суду з позовом [PERSON] до Державного агентства України з управління зоною відчуження, треті особи: Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща», [PERSON] , про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 16.07.2019 року [PERSON] обіймав посаду директора державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (далі - ДСП «Північна Пуща»), що підтверджується наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження (далі - ДАЗВ) від 15.07.2019 року № 124-ОС та наказом виконувача обов`язків директора ДСП «Північна Пуща» від 15.07.2019 року № 136-ОС. Термін дії контракту становив з 16.07.2019 року до 16.07.2024 року.15.09.2022 року голова ДАЗВ прийняв наказ № 95-ОС «Про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» [PERSON] » (далі - Наказ № 95-ОС, Оскаржуваний наказ). Зазначеним Наказом достроково 15.09.2022 року розірвано Контракт з директором Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» [PERSON] , та звільнено з зазначеної посади з підстав, передбачених Контрактом, п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає Наказ № 95-ОС протиправним і таким, що підлягає скасуванню. У преамбулі Наказу № 95-ОС вказано, як правову підставу постановлення оскаржуваного наказу невиконання пунктів 7, 10 та 7.12 розділу 2 Контракту, що призвело до невиконання зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, невиконання зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам, допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості. Відповідно до п. 8 ч. ст. 36 Кодексу Законів про працю України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України). У пункті 8 частини 1 статті 36 КЗпП України серед підстав припинення трудового договору зазначені ті, що передбачені контрактом. Відповідно до п. 16 Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при прийомі на роботу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 19.03.1993 року, контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті При цьому, розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством. Так, для звільнення позивача відповідач вказує дві підстави, передбачені п.п. «в», «ж» п. 27 Контракту № 1 від 15.07.2019 року. Підпунктом «в» п. 27 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей Контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади до закінчення терміну його дії у разі невиконання Підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів, та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати. Підпунктом «ж» п. 27 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей Контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади до закінчення терміну його дії у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості. Серед зазначених у оскаржуваному наказі підстав зазначено лист ДСП «Північна Пуща» від 13.09.2022 року № 1-15/706/1, лист Вишгородської районної військової адміністрації від 13.09.2022 № 7-25/2671, службова записка від 15.09.2022 № СЗ-80-22, зміст даних документів на даний час позивачеві невідомий, однак є очевидним, що підставою для звільнення відповідачем не зазначено конкретні акти перевірок на дотримання норм підпунктів «в», «ж» пункту 27 розділу 5 Контракту позивачем, що свідчить про безпідставність оскаржуваного наказу. Відповідачем не надано доказів невиконання умов контракту позивачем, крім того жодних документів з приводу застосування до нього заходу дисциплінарного стягнення за визначені у оскаржуваному наказі порушення, з дотриманням вимог чинного трудового законодавства. Позивачу не було надано можливість подати письмові пояснення з приводу обставин, у створенні яких фактично звинувачують позивача. Крім того, істотним порушенням процедури звільнення позивача є розбіжність у підставах наказу у часовому відрізку, а саме: для погодження звільнення із місцевою державною адміністрацією відповідач звернувся 13.09.2022 року, лист Вишгородської районної військової адміністрації № 7-25/2671 датується 13.09.2022 р., а однією з підстав для звільнення є службова записка від 15.09.2022 року № СЗ-80-22, тобто фактично один з документів, який став підставою для звільнення був виготовлений вже після фактичного погодження державною адміністрацією звільнення позивача. Більш того, лист ДСП «Північна Пуща» від 13.09.2022 року № 1-15/706/1, який є основною підставою для оскаржуваного наказу датується 13.09.2022 року, тобто тим самим днем, що й погодження звільнення державною адміністрацією. Очевидним є порушення відповідачем порядку звільнення, а саме - погодження такого звільнення. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу. Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року № 818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення ,з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203» повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи. У разі коли протягом 5 днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації не надіслані, пропозиція вважається погодженою. Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставами для постановлення наказу були: лист ДСП «Північна Пуща» від 13.09.2022 № 1-15/706/1, лист Вишгородської районної військової адміністрації від 13.09.2022 № 7-25/2671, службова записка від 15.09.2022 № СЗ-80-22. З вищеназваними документами позивача не ознайомлювали, тому 16.09.2022 року в інтересах позивача адвокат Щиголь В.В. звернувсь із відповідними адвокатськими запитами до Державного агентства України з, управління зоною відчуження та Вишгородської районної військової адміністрації щодо надання копій вищевказаних документів. У свою чергу, в статті 62 Конституції України втілена презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Більш того, дія презумпції невинуватості поширюється не лише на кримінальні провадження, а й на цивільні справи. Позивач є законослухняним громадянином, з повагою ставиться до прав, свобод та законних; інтересів людини і громадянина, дотримується професійно-етичних вимог, відповідально, сумлінно та доброчесно виконує повноваження директора ДСП «Північна Пуща», постійно підвищує свій культурний рівень, рівень професійного розвитку, поліпшує свої вміння, знання і навички відповідно до функцій та завдань за посадою. На підставі зазначеного, представник позивача просить визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження «Про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» [PERSON] від 15 вересня 2022 року № 95-ОС; поновити [PERSON] на посаді директора державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща». 26.09.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 09.11.2022 року задоволено клопотання голови Державного агентства України з управління зоною відчуження про участь представника відповідача Державного агентства України з управління зоною відчуження у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 01.12.2022 року задоволено клопотання представника третьої особи [PERSON] - адвоката Фоменка Д.А. про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Аргументи учасників справи 17.10.2022 року до суду надійшов відзив на позов від 13.10.2022 року за № 2279/1-22 , представника відповідача Державного агентства України з управління зоною відчуження Горбача О.С., в якому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, неаргументованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказав, що у зв`язку надходженням до ДАЗВ скарги громадської організації «НОН-СТОП» від 25.08.2022 року № 68-ГО/3Г-22, у якій наведені факти про можливе вчинення корупційних (пов`язаних з корупцією) правопорушень працівниками ДСП «Північна Пуща», з метою перевірки зазначеної інформації, відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року № 950, було призначено проведення службового розслідування стосовно директора ДСП «Північна Пуща» [PERSON] та створено відповідну комісію. 13.09.2022 року від ДСП «Північна Пуща» отриманий лист № 1-15/706/1, в якому зазначалося, що під час підготовки фінансових документів відповідно до доручення комісії, з проведення службового розслідування, встановлено наявність значної дебіторської та кредиторської заборгованості, а також заборгованості перед державним бюджетом. Заборгованість виникла внаслідок систематичного невиконання своїх службових обов`язків керівництвом підприємства. Зазначене призвело до невиконання зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам. Стосовно звільнення позивача зазначив, що Контракт між ДАЗВ та [PERSON] було укладено 15.07.2019 року строком на 5 років (по 16.07.2024 року). Відповідно до підпункту «в» пункту 26 Контракту, останній припиняється до закінчення терміну дії у випадках, передбачених п.п. 27, 28 Контракту. Пунктом «в» розділу 27 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а Контракт розірваний, до закінчення дії у разі невиконання ДСП «Північна Пуща» зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання Підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати. Пунктом «ж» розділу 27 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а Контракт розірваний, до закінчення дії у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості. Наказом ДАЗВ від 15.09.2022 року № 95-ос було достроково розірвано контракт та звільнено з посади директора ДСП «Північна Пуща» [PERSON] . Підставами для звільнення виступили лист ДСП «Північна Пуща» від 13.09.2022 року № 1-15/706/1, лист Вишгородської військової адміністрації від 13.09.2022 року № 7-25/2671 та службова записка від 15.09.2022 № СЗ-80-22. Зокрема, в пунктах 7.10 та 7.12 Контракту передбачено обов`язок для Позивача своєчасно інформувати ДАЗВ про проблеми, що потребують його втручання та надавати пропозиції для вирішення проблеми (пункт 7.10) та вживати заходи щодо погашення простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості та недопущення заборгованості з виплати заробітної плати працівникам (пункт 7.12), що не були виконані Позивачем. Листом Вишгородської військової адміністрації від 13.09.2022 року № 7-25/2671 було погоджено звільнення (розірвання контракту) з посади директора ДСП «Північна Пуща» [PERSON] , відповідно статті 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року № 818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших Центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203» (далі - Постанова). Службовою запискою головного спеціаліста відділу економіки та фінансів Прядко І.С. від 15 09 2022 № СЗ-80-22 до Голови ДАЗВ було висловлено пропозиції з вжиття заходів для розробки та надання плану робіт для погашення простроченої кредиторської заборгованості. Листом ДСП «Північна Пуща» від 13 09.2022 року № 1-15/706/1) повідомлено ДАЗВ про виявлення під час службового розслідування, при підготовці фінансових документів на доручення комісії, значної дебіторської та кредиторської заборгованості, а також заборгованості перед державним бюджетом. Зокрема, в результаті дій позивача було виявлено заборгованості, а саме: перед Іванківським міжрегіональним відділенням ДВС - 201909,24 грн.; перед Північним офісом Держаудитслужби України - 1154092,43 грн., перед УПФУ в Іванківському р-ні - 1361534,47 грн.; по заробітній платі (серед яких - заробітна плата, лікарняні, декретні, премії) в розмірі 16 446 299, 15 грн.; компенсації продуктів харчування - в розмірі 176312,44 грн.; винагорода по ЦПД - в розмірі 5908956, 07 грн.; військовому збору - в розмірі 37218,87 грн.; ПДФО - в розмірі 446616,32 грн.; ЕСВ в розмірі 547205,57 грн.; профсоюзному збору в розмірі 124269,85 грн.; утримань за виконавчими листами в розмірі 178622,67 грн.; ПФУ (пільгові пенсії по списку №1) в розмірі 1316534,47 грн.; спецкористування лісових ресурсів в розмірі 639791,80 грн.; частина чистого прибутку в розмірі 2110452,00 грн.; податок на прибуток в розмірі 532281,50 грн.; по розрахункам з національними постачальниками дебіторська заборгованість становить 471497,98 грн., кредиторська заборгованість - 13411666,63 грн.; по розрахункам з національними покупцями дебіторська заборгованість становить 704076,67 грн., кредиторська заборгованість - 3330593,18 грн. Отже, дії Позивача на посаді директора Підприємства протягом останніх трьох років призвели до значних збитків, що заважають ефективному та безперебійному функціонування ДСП «Північна Пуща». Зазначив, що висловлювання Позивача про порушення порядку звільнення не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що службова записка від 15.09.2022 року № СЗ-80-22 до Голови ДАЗВ, в якій висловлено пропозиції з вжиття заходів для розробки та надання плану робіт для погашення простроченої кредиторської заборгованості у зв`язку з виявленням заборгованості ДСП «Північна Пуща» та яка є однією з підстав для видачі наказу порушує порядок звільнення, а саме його погодження.Вищезазначене не відповідає дійсності. Службова записка від 15.09.2022 № СЗ-80-22 має на меті вжиття заходів для погашення заборгованості ДСП «Північна Пуща».Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу. З приводу посилань Позивача на пункт 6 «Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» зазначив, що погодження отримано листом Вишгородської військової адміністрації від 13.09.2022 року № 7-25/2671, чим було дотримано вимоги статті 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Постанови. Отже, ДАЗВ було звільнено Позивача з займаної посади у встановленому законодавством порядку. У зв`язку з наведеним, представник відповідача [PERSON] просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. 21.10.2022 року представник позивача [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, у якій не погодився з доводами відповідача, зазначивши, що оскаржуваний наказ суперечить викладеним у відзиві відповідачем фактичним обставинам, а саме: відзиві відповідач зазначає: «Заборгованість виникла внаслідок систематичного невиконання своїх службових обов`язків керівництвом Підприємства. Зазначене також призвело до невиконання зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам» (абзац 7 сторінки 2 відзиву). У такому разі, слідує, що позивач де-факто був звільнений з посади саме за систематичне невиконання своїх службових обов`язків, що відповідно є іншою підставою звільнення має свою специфіку реалізації. Чинним Кодексом законів про працю України передбачено, що строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення (п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП). Зазначив, що до дисциплінарної відповідальності позивач не притягався, докази протилежного відповідачем не надано. Крім того, факт систематичності невиконання позивачем своїх службових обов`язків у будь-якому розумінні передбачає - вчинення таких дій два і більше разів.Формулювання об`єктивного прояву систематичності порушень в трудових спорах закріплено у п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, який передбачає розірвання контракту (договору) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, у разі систематичного невиконання особою без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до особи раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Систематичність в контексті даної норми трудового права означає, що працівник може бути визнаний таким, що систематично порушує трудову дисципліну, правила трудового розпорядку та/або покладені на нього трудові обов`язки, якщо він вже має не погашене дисциплінарне стягнення за вказані вище порушення трудового законодавства, накладене у відповідності до чинного трудового законодавства, і знову протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення за перше порушення, знову вчинив порушення трудового законодавства. Саме таке тлумачення систематичності у контексті п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України підтвердив Верховний Суд України у пункті 23 постанови Пленуму № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів».У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпПП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Тобто, щоб стверджувати про системність порушень позивача, крім належної фіксації факту кожного із порушень, наявною повинна бути не фактична (ідеальна) множинність таких порушень, а послідовна, з відстанню в часі не більше року належним чином зафіксована множинність порушень трудового законодавства.Звільнення працівника за систематичне не виконання покладених на нього обов`язків допускається виключно після застосування до нього першого дисциплінарного або іншого (наприклад, передбаченого контрактом) стягнення, яке на час звільнення повинно бути не погашеним та врахованим власником або уповноваженим ним органом у систему порушень працівника.Таким чином, звільнення за систематичне порушення посадових/трудових обов`язків можливе лише щодо працівників, які вже притягались до відповідальності, однак такі заходи відповідальності не мали належного впливу на працівника та порушення повторилось.Разом з тим, для підтвердження вини працівника роботодавцю необхідно не лише провести внутрішнє розслідування, а й зажадати та проаналізувати письмові пояснення працівника на підставі ст. 149 КЗпП, врахувати всі існуючі обставини виявлених порушень.Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження систематичності невиконання позивачем своїх обов`язків, покладених на нього контрактом, зокрема документів з приводу застосування до нього заходу дисциплінарного стягнення за наведені у відзиві порушення, з дотриманням вимог чинного законодавства. Також, відповідачем не надано самих матеріалів перевірок, проведених за фактами вказаних порушень, а також доказів забезпечення позивачу можливості подати письмові пояснення з приводу обставин, які стали підставою для його звільнення. У зв`язку з наведеним, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Державного агентства України з управління зоною відчуження у справі № 677/1181/22, допустити негайне виконання судового рішення у справі про поновлення на роботі незаконно звільненого [PERSON] 01.11.2022 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив (№ 2430/11-22 від 31.10.2022 року), у яких представник відповідача зазначив, що ДАЗВ не погоджується з наведеними Відповідачем аргументами, поясненнями, викладеними у відповіді, з огляду на наступне. Твердження Позивача про суперечливість наказу ДАЗВ від 15.09.2022 року № 95-22, та заява про те, що він фактично був звільнений за систематичне невиконання обов`язків спростовуються наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливо. Формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі, дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Верховний Суд у постанові від 30.08.2018 року по справі № 463/3091/15 вказав, що для припинення контракту, як особливою форми трудового договору наявність чи відсутність вини працівника не є визначальним фактором, має значення лише сам факт порушення та настання події, визначеної в контракті як додаткова підстава для звільнення, а «встановлена вина керівника лише додатково підтверджує законність оскаржуваного наказу». Контракт між ДАЗВ та [PERSON] було укладено 15.07.2019 р. строком на 5 років (по 16.07.2024 р.). Наказом ДАЗВ від 15.09.2022 року № 95-ос було достроково розірвано контракт та звільнено з посади директора ДСП «Північна Пуща» [PERSON] відповідно до умов Контракту, які передбачені пунктами «в», «ж» розділу 27 Контракту, пунктами 7.10, 7.12 Контракту. Позивач не спростовує факт виникнення заборгованості на Підприємстві, не надавав пропозиції з погашення та не надавав жодних пояснень під час службового розслідування, що передувало його звільненню. Також, Позивач укладав контракт з ДАЗВ, свідомо приймав на себе обов`язки, які несе посада керівника Підприємства та санкції, які він буде нести за їх невиконання. Розмір заборгованості, наведеної в листі ДСП «Північна Пуща» від 13.09.2022 року № 1-15/706/1 свідчить про систематичне невиконання Позивачем своїх обов`язків. Отже, ДАЗВ,

Outcome: approved