Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 01.10.2005 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. На теперішній час їхні фактичні шлюбні відносини припинено. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати своїх дітей. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ними повноліття. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2022 дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.\~ Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №199 (а.с. 2) [INFO] народилась [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом серії [NUMBER] , актовий запис №931 (а.с. 9) [INFO] народився [PERSON] . Батьком вказаних дітей записаний відповідач у справі, а позивач матір`ю. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8\~ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~зі ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення\~нею повноліття. Частиною 3 статті 181\~СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі\~вищевикладеного,\~враховуючи те,\~що доказів\~про наявність\~на утриманні\~відповідача інших\~неповнолітніх осіб\~та непрацездатних\~батьків не\~встановлено,\~суд вважає\~за необхідне\~визначити розмір\~аліментів на\~двох дітей\~у розмірі\~1/3\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу), до досягнення\~ними повноліття,\~але не\~менше,\~ніж 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved