Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

ТОВ «ФІНФОРС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2018 між ТзОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою було укладено електронний кредитний Договір № 182496-А. Згідно умов даного Договору, ТзОВ «СС ЛОУН» надав відповідачу кредит в сумі 4 000,00 грн. з 22.01.2018 по 09.02.2018 включно. У свою чергу, 27.02.2019 між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» укладений договір факторингу №40071779-88, відповідно до умов якого ТОВ «СС ЛОУН» відступило на користь ТОВ «Фінфорс» своє право грошової вимоги, в тому числі за кредитним Договором № 182496-А від 22.01.2018, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] . Відповідачка не виконувала взяті на себе зобов`язання по поверненню грошових коштів, у зв`язку з чим у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 6\~727,92 грн., з яких: 3\~991,20 грн. заборгованість за кредитом, 1\~539,32 грн. заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 1\~197,40 грн. заборгованість за штрафними санкціями, які позивач просив стягнути з позивачки. Ухвалою судді від 22.10.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На адресу відповідачки судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. Відзив на адресу суду не надходив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 22.01.2018 між ТзОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою [PERSON] було укладено електронний кредитний Договір № 182496-А. Згідно умов даного Договору, ТзОВ «СС ЛОУН» надав відповідачу кредит в сумі 4 000,00 грн. до 09.02.2018 року. Позичальник зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, визначених договором (а.с.5-10). У подальшому між сторонами було укладено ряд Додаткових угод (а.с.12-63). У подальшому, як вбачається з договору Факторингу №40071779-9 від 27.02.2019 ТОВ «СС ЛОУН» відступає, а ТОВ «Фінфорс» набуває права грошової вимоги, зокрема і до кредитного договору № 182496-А від 22.01.2018 (а.с.65-67). Листом від 27.02.2019 року, ТОВ «СС ЛОУН» повідомив [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за її договором ТОВ «Фінфорс» (а.с.64). Згідно Довідки станом на 30.10.2020 розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 182496-А від 22.01.2018, становить всього 5\~555,98 грн. (а.с.69). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України). Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідачка у судове засідання суду не з`явилася, не заперечувала факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовувала розрахунку та розміру боргу, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору кредиту, заборгованість в сумі 5\~555,98 грн. - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 2\~270,00 грн.

Outcome: approved