Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку, до досягнення трьох років сином [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2020 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблений актовий запис №87. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує на те, що між нею та [PERSON] склалися неприязні стосунки і спільне проживання з відповідачем припинено. При цьому, [PERSON] належної матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає. Окрім того, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і отримує соціальні виплати по догляду за дитиною у розмірі 860,00 грн. Зазначає,\~що інших\~джерел доходу\~не має.За таких обставин просить позов задовольнити. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 02 жовтня 2020 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблений актовий запис № 87(а.с.3). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4). На даний час спільного господарства не ведуть та однією сім`єю не проживають. Малолітня дитина, яка на даний час не досягла трирічного віку проживає разом із матір`ю.\~\~ Вказані обставини не заперечуються відповідачем з огляду на те, що останній не скористався своїм правом на подання відзиву. Крім того, відповідачем не представлено суду доказів того, які взагалі доходи він отримує. Доказів про будь-який хворобливий стан свого здоров`я відповідач суду також не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач за станом здоров`я\~здоровий, є особою працездатного віку, будь-яких висновків лікарських комісій з приводу заборони працювати, або про встановлення непрацездатності чи групи інвалідності відповідачем суду не надано, тому він може працювати та надавати допомогу на утримання дружини. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи також із того, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним добровільно надаються кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не дає можливості позивачці отримати належні доходи, котрі б забезпечували їй повноцінне утримання, тоді як судом встановлено, що відповідач є працездатним, тому може надавати допомогу на утримання дружини, оскільки ним не надано суду доказів того, що він непрацездатний, або є обмеження, визначені лікарською комісією, щодо неможливості працювати, отримувати дохід та утримувати дружину, яка здійснює догляд за дитиною сторін до досягнення трирічного віку. Також, суд констатує, що відповідач не має на утриманні інших осіб, оскільки доказів наявності у нього інших утриманців, крім дітей та дружини, [PERSON] суду не надано. Відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, що, на переконання суду, не заперечується відповідачем, оскільки останній відзиву на позов до суду не подав. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач є фізично здоровим, працездатним, працює та отримує дохід, тому може надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Статтею 75\~СК України встановлено обов`язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного. Відповідно ч.2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторонами не вирішено. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх сином [PERSON] трирічного віку. Крім того, згідно\~статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є\~05 серпня 2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved