Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 19.09.2019 стягнув з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання двох дітей. На виконання цього рішення видано виконавчий лист № 345/2362/19 від 18.10.2019. З довідки виконкому Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 07.10.2022 № 439 встановлено, що діти зареєстровані і проживають з нею по [ADDRESS] . Необхідно також взяти до уваги, що ціни на харчові продукти, дитячий одяг істотно зросли, у зв`язку з чим значно знизилась купівельна спроможність аліментів у розмірі 1500 грн. на одну дитину. Вказаний розмір аліментів на цей час не є достатнім для забезпечення потреб дитини, її належного фізичного розвитку. Вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти в розмірі по 5000 грн. на утримання кожної дитини, оскільки є працездатного віку, інших утриманців у нього немає. Після ухвалення вищевказаного судового рішення, відповідач постійно перебуває за межами України, а відтак отримує там доходи. Зазначене вказує про покращення його матеріального становища. Натомість її матеріальне становище значно погіршилось, оскільки роботодавцем її переведено на ѕ посадового окладу, що підтверджується відповідними наказами, копії яких додаються і, як наслідок, вона отримую на ј заробітної плати менше. Позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Також позивачка подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів в якому зазначила, що внаслідок прийнята наказу ТОВ «Карпатнафтохім» від 14.11.2022 № 424, яким встановлюється трьохденний робочий тиждень, вона отримує тепер 2/3 заробітної плати. Цей доказ підтверджує погіршення її матеріального стану. Окрім цього, вона просить стягнути на її користь витрати на правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 50). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.11.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Також клопотання позивачки задоволено та витребувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем за період з 19.09.2019 по 31.10.2022. 29.11.2022 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просила стягнути з відповідача понесені нею витрати за надання професійної правничої допомоги (а.с. 48). 29.11.2022 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в`їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с. 51). 12.12.2022 позивачка подала до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі є батьками доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.2012 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2015 відповідно (а.с. 15-16). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.08.2019 шлюб між сторонами по справи було розірвано. Дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено при матері (а.с. 14). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей по 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття (а.с. 6-7). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.09.2019 змінено вищевказане рішення суду частині визначення суми аліментів та постановлено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей по 1500,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття (а.с. 8-11). На виконання вказаної постанови апеляційного суду Калуським міськрайонним\~судом Івано-Франківської\~областівидано виконавчий лист № 345/2362/19 (а.с. 12). Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 345/123/19 від 18.10.2019 виданого Калуським міськрайонний судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сума переплати по сплаті аліментів станом на 01.09.2022 складає 3000,00 грн. (а.с. 13). 17.07.2021 позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.07.2021 (а.с. 19). Позивачка [PERSON] разом з доньками [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та дійсно проживають за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідками про реєстрацію місця проживання № 1399, № 1400 від 13.12.2021, № 996 від 06.09.2021 та № 439 від 07.10.2022, виданими Верхнянською сільською радою (а.с. 17-18, 20-21). Відповідно до довідки ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» № 4/1-298 від 17.10.2022 [PERSON] працює в даному підприємстві на посаді апаратник полімеризації (пульта керування). З квітня 2022 року по вересень 2022 року нарахована їй заробітна плата в сумі склала 65448,86 грн. (а.с. 22). З довідки ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» № 150 від 07.12.2022 встановлено, що [PERSON] з 13.03.2017 по даний час працює: Цех з виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної. Апаратник полімеризації (пульта керування). Згідно з наказом № 213 від 27.04.2022 ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» про внесення змін до наказу № 195 від 11.04.2022 наказано: пункт наказу № 195 від 11.04.2022 викласти в наступній редакції «1.1. Встановити для інженерно-технічних працівників (денний персонал) структурних підрозділів ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ», зазначених в Додатку № 1 до цього наказу, з 13.04.2022 до закінчення строку дії воєнного стану, 4-х денний робочий тиждень з наданням одного додаткового вихідного впродовж робочого тижня, за погодженням керівника такого структурного підрозділу». Доповнити п. 1 наказу № 195 від 11.04.2022 підпунктом 1.2 наступного змісту: «Встановити для робітників (денний персонал) структурних підрозділів ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ», зазначених в Додатку № 2 до цього наказу, з 01.05.2022 до закінчення строку дії воєнного стану, 4-х денний робочий тиждень з додатковим вихідним у п`ятницю» (а.с. 30). Відповідно до додатків № 1 та № 2 до наказу № 213 від 27.04.2022 цех з виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної станом на 26.04.2022 входить до списку структурних підрозділів ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» (а.с. 33-37). З п. 1 наказу ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» «Про зміну істотних умов праці працівників Товариства» від 14.11.2022 № 424 встановлено, що змінено істотні умови праці працівникам Товариства наступним чином: п.п. 1.1. З 21.11.2022, а саме: встановити трьохденний робочий тиждень (24,75 годинний робочий тиждень) для персоналу, що працює за однозмінним режимом роботи та працівників, які переведені на однозмінний режим роботи згідно наказу віл 07.06.2022 № 265, шляхом введення двох додаткових неробочих днів четвер і п`ятниця; п.п. 1.2. З 21.11.2022 встановити трьохденний робочий тиждень (24,75 годинний робочий тиждень) для персоналу, що працює за багатозмінним режимом роботи та працівників, шляхом встановлення додаткових вихідних та введення для кожного працівника індивідуального графіку. Таким чином, у зв`язку зі зміною матеріального становища позивачки, збільшенням розміру витрат на дітей, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Оцінка суду: врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та позицію відповідача, висловлену у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7ст. 8 СК Українипередбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і вст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 статті 141 СК Українивизначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. В силу частини 3 статті 181, частини 1 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 грудня 2022 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2833,00 гривень на місяць. Тобто, на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2833,00 гривень. Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачкою. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що з часу постановлення судом 19.09.2019 рішення про стягнення аліментів в розмірі 1500,00 грн. її матеріальне становище погіршилося. Окрім цього, розмір утримання, якого потребують діти, зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови їх життя, розвитку та харчування. Окрім цього, на виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.11.2022 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 19.09.2019 по 31.10.2022, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] здійснив перетин державного кордону, а саме: 20.01.2021 виїхав за межі України і станом на 31.10.2022 не повертався (а.с. 51). Суд вважає, що зазначена інформація не підтверджує факт працевлаштування відповідача за кордоном, однак, вказує про покращення його матеріального стану останнього, оскільки для такого тривалого перебування за межами України необхідне достатнє матеріальне забезпечення. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки діти ростуть і потребують більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. Водночас аліменти, які сплачує відповідач на користь позивачки на утримання їхніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності не відповідають інтересам та потребам дітей. Разом з тим, на думку суду, у відповідача відсутні виключні обставини, які б свідчили про те, що він спроможний надавати допомогу дітям лише на мінімальному рівні. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. З огляду на викладене, збільшуючи розмір стягуваних аліментів, враховуючи пріоритет інтересів дитини, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище та сімейне становище сторін по справі, зокрема, погіршення матеріального становища позивачки та покращення відповідача, вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, ріст їх потреб, підвищення цін та ріст рівня мінімальних соціальних гарантій, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі 1500,00 грн. є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Розподіл судових витрат: [PERSON] від сплати судового збору за позовною заявою про збільшення розміру аліментів звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд вважає, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути мінімальний визначений законом судовий збір у даній категорії справ в розмірі 992,40 гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] уклала з адвокатом Бойком Р.Б. договір про надання професійної правничої допомоги від 31.10.2022 та сплатила визначену договором та актом надання правничої допомоги від 09.12.2022 вартість послуг в загальній сумі 4000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 0002099 від 09.12.2022. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 2400,00 грн. (4000 грн. х 60,0%) витрат за надання професійної правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial