Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини посилаючись на те, що на обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації перебуває дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах - [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Мати малолітньої дитини [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). На підставі заяви про визнання батьківства від 11.03.2016 року № 96/04.1-30 до актового запису про народження дитини було внесено відомості про батька - [PERSON] , [INFO] , та відповідні зміни про дитину. На даний час відповідач зареєстрований та проживає в м. Івано-Франківськ. Він із дитиною не проживає, не спілкується, матеріально не утримує. До Служби у справах дітей та сім`ї із заявою звернулась бабуся дитини [PERSON] , яка повідомила, що з нею проживає її онука [PERSON] , мати якої померла. Малолітня Меланія за наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.02.2022 року № 2 тимчасово влаштована в родину хрещеної [PERSON] , з якою вона і проживає та забезпечена всім необхідним. На запит Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було отримано лист, згідно якого відповідач надав пояснення, в яких зазначив, що він не має можливості на даний час взяти до себе дитину на виховання, готовий допомагати бабусі фінансово, дитину бачив лише один раз. Аналогічні пояснення були надані відповідачем і працівникам Управління превентивної діяльності Відділу ювенальної превенції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. З ним було проведено профілактичну бесіду та роз`яснено зміст статей Сімейного кодексу України в частині неналежного виконання батьківських обов`язків. В поясненнях бабуся дитини зазначила, що лише після смерті доньки вона дізналась про те, що батьком онуки є іноземець, якого ні вона, ні дитина не бачили. [PERSON] також зазначила про те, що батька дитини ніколи не бачила. Дане свідчить про те, що відповідач цілком свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Комісією з питань захисту прав дитини складено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Додатково повідомив, що на даний час даних щодо подальшого влаштування дитини не має, а тому надати рахунок особи для отримання аліментів не може. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача, в заочному порядку. До суду третя особа - [PERSON] до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства. До суду представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 28.09.2022 року. 28.09.2022 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Клопотання по суті спору відповідачем не подавались. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.12.2018 року, виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] (громадянин Республіки Ірак) та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. З матеріалів справи убачається, що після смерті [PERSON] малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштована до [PERSON] , яка бажає оформити опіку над дитиною, у разі позбавлення батька дитини батьківських прав. Бабуся дитини за станом здоров`я не має можливості дбати про дитину. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 2 від 04.02.2022 року малолітня [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштована в родину [PERSON] . В поясненнях [PERSON] , яка являється бабусею [PERSON] , вказано, що відповідача ніколи не бачила, дитиною він не цікавиться, матеріально не допомагає. [PERSON] в своїх поясненнях вказала, що батька [PERSON] ніколи не бачила, до дитини він ніколи не приходив, не цікавився її життям, матеріальної допомоги не надавав. В поясненнях наданих Службі у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради [PERSON] вказав, що він не має можливості взяти дитину до себе на виховання, однак готовий допомагати бабусі фінансово, дитину бачив лише один раз. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.06.2022 року № 103/2880/41/3, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення від виконання батьківських обов`язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як було встановлено в суді, та підтверджено Висновком Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, які по суті своїх обов`язків захищають права дітей, батько дитини утриманням, вихованням не займається. Таким чином, враховуючи надані докази, та обміркувавши їх обґрунтованість, суд дійшов висновку, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як було встановлено в суді, малолітня дитина тимчасово влаштована до [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Враховуючи те, що Орган опіки та піклування не є особою, на утриманні якого перебуває дитина, підстави для вирішення питання щодо стягнення аліментів відсутні, а тому в цій частині заявлених вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial