Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з останніх на її користь заборгованість невиплаченої заробітної плати за період з січня 2021 року по квітень 2021 включно в розмірі 48970 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.10.2010 перебуває у трудових відносинах з Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, що підтверджується записами у її трудовій книжці. Відповідач нараховану заробітну плату вчасно ви виплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а саме: -у січні 2021 року 10018,50 грн.; -у лютому 2021 року 9993,96 грн.; -у березні 2021 року 10018,50 грн.; -у квітні 2021 року 18939,96 грн. Згідно довідки про доходи № 160 від 15.04.2021 загальна сума заборгованості складає 48970 грн. З метою захисту порушених Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації прав змушений звертатись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.03.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 21.03.2022 від представника відповідача Дрогобицької районної державної адміністрації Віткович Н. надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 21.03.2022 від голови ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації Стецко І.Т. надійшли заяви про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дрогобицьку міську раду Львівської області та Дрогобицьку районну раду Львівської області, а також надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування господарської групи централізованого обслуговування закладів освіти та установ відділу освіти Дрогобицької РДА. Нарахування та оплата праці позивачу здійснювалась з районного бюджету Дрогобицького району у межах бюджетних асигнувань, затверджених одночасно з бюджетом Дрогобицького району на відповідний рік. Рішенням сесії Дрогобицької РДА від 29.12.2020 № 28 вирішено передати до Дрогобицької міської ради установи освіти - забезпечення діяльності інших закладів у сфері освіти (централізована бухгалтерія шкіл відділу освіти та господарська група централізованого обслуговування навчальних закладів і установ відділу освіти). Разом з тим вказує, що 29.04.2021 розпорядженням РДА вирішено припинити шляхом ліквідації юридичну особу - Відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації. Централізована бухгалтерія шкіл відділу, в якій позивач перебувала у трудових відносинах, є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст; є комунальною установою, засновником якої є Дрогобицька районна рада і фінансування якої здійснювалось з районного бюджету. Відтак, відділ освіти Дрогобицької РДА не є засновником даної установи і тому, не може бути відповідачем у даній справі, не порушував прав позивача, а тому позовна заява є безпідставною та не обґрунтованою, в задоволенні якої просить відмовити. 21.03.2022 від Дрогобицької районної військової адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, зазначивши в ньому про те, що згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 „Про утворення військових адміністрацій, утворено на базі існуючих районних державних адміністрацій відповідні військові адміністрації. Відтак з 24.02.2022 Дрогобицька районна державна адміністрація набула статусу Дрогобицької районної військової адміністрації. Позов не визнає, з тих підстав, що заробітна плата позивачу нараховувалась з районного бюджету, розпорядником якого він не є. Позивач не перебував з Дрогобицькою районною державною адміністрацією у трудових відносинах. Централізована бухгалтерія шкіл відділу освіти, в якій позивач перебуває у трудових відносинах, є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, є комунальною установою, засновником якої є Дрогобицька районна рада і фінансування якої здійснювалось з районного бюджету. Ухвалою від 23.03.2022 клопотання представника відповідача Дрогобицької районної державної адміністрації Віткович Н. про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін задоволено, постановлено перейти від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Дрогобицької районної державної адміністрації та Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації в особі ліквідаційної комісії про стягнення заборгованості по заробітній платі та заподіяної моральної шкоди в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Розгляд справи призначено на 13.04.2022. Також, задоволено заяви голови ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації Стецко І.Т. про залучення до участі у справі третіх осіб та постановлено залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дрогобицьку міську раду Львівської області та Дрогобицьку районну раду Львівської області. 13.04.2022 розгляд справи відкладено на 28.04.2022. 26.04.2022\~від представника\~Дрогобицької міської\~ради надійшли\~письмові пояснення,\~в яких\~вказує,\~щокатегорично не погоджується щодо залучення в якості третьої особи Дрогобицьку міську раду, яка не несе і не може нести жодних зобов`язань перед \~ \~ \~ \~позивачем. На виконання постанови Верховної Ради України від: 17.07.2020р. № 807-ІX "Про утворення та ліквідацію районів затверджено повий адміністративно-територіальний устрій районного рівня, зокрема, частиною 1 пункту 13 утворено Дрогобицький район з адміністративним центром у місті Дрогобич. У зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України внесено зміни у нормативно-правові акти, зокрема, і в Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» в частині розподілу та розмежування повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, районних та обласних рад. На виконання зазначених вище змін у законодавстві були прийняті рішення, а саме, рішення Дрогобицької районної ради від 29.12.2020р. № 28 Про передачу бюджетних установ та майна із спільної власності територіальних громад Дрогобицького району Львівської області до комунальної власності об`єднаних територіальних громад Дрогобицького району (надалі - рішення від 29.12.2020 №28) та рішення Дрогобицької міської ради від 05.01.2021 №45 "Про внесення змін до рішення сесії від 24.12.2020 №21 Про бюджет Дрогобицької територіальної громади на 2021 рік (надалі - рішення від 05.01.2021 №45). Згідно з пунктом 1 рішення Дрогобицької районної ради від 29.12.2020р. № 28, визначено, що Дрогобицька районна рада вирішила передати безоплатно із спільної власності територіальних громад Дрогобицького району Львівської області у комунальну власність Дрогобицької міської ради Львівської області комунальні заклади (юридичні особи), їх цілісні майнові комплекси, інше майно закріплене за ними, згідно з додатком № 1. \~ \~ \~ \~Згідно з рішенням Дрогобицької міської ради від 05.01 2021, №45 прийнято з 01.01.2021 у комунальну власність Дрогобицької міської територіальної громади із спільної власності територіальних громад Дрогобицького району установи та організації (юридичні особи) згідно з додатком. Відтак згідно рішення прийнято 25 установ освіти. Відповідач 2 - відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації в особі голови ліквідаційної комісії та Відповідач 1 - Дрогобицька районна державна адміністрація зазначають про те, що централізована група обслуговування, з якою позивач перебуває у трудових відносинах є комунальною установою, засновником якої є Дрогобицька районна рада. Поміж тим, ні відповідачем 1, ні відповідачем 2 не долучено жодного належного та допустимого доказу, який би засвідчував факт того, що централізована група обслуговування, з якою позивач перебуває у трудовиіх відносинах є комунальною установою, засновником якої є Дрогобицька районна рада. Позивач був прийнятий на роботу на посаду кочегара та на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування за сумісництвом господарської групи централізованого обслуговування закладів освіти та установ відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації. Акцентує увагу на тому, що у самому найменуванні місця праці позивача - господарська група централізованого обслуговування закладів освіти та установ відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації міститься чітка інформація про залежність та підпорядкованість, жодної згадки у назві про Дрогобицьку районну раду не має. Повідомляє про те, що юридичної особи господарська група централізованого обслуговування навчальних закладів і установ відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації не існує, оскільки відсутні будь-які відомості у реєстрах, а відповідачами не долучено жодних документів щодо підтвердження даного факту. Також зазначає, що відповідно до пункту 9 рішення Дрогобицької районної ради від 29.12.2020р. № 28 Про передачу бюджетних установ та майна із спільної власності територіальних громад Дрогобицького району Львівської області до комунальної власності об`єднаних територіальних громад Дрогобицького району" чітко визначено, що саме на Дрогобицьку районну державну адміністрацію покладено обов`язок врегулювати трудові відносини працівників відповідно законодавства України. Поміж тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б засвідчували те, що господарська група централізованого обслуговування закладів освіти та установ відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації є комунальним закладом (юридичною особою). Наголошує, що примусового притягнення до участі третіх осіб ЦПК України не визначає, а відтак користуючись своїм правом повідомляє про те. що предметом даного спору є трудові відносини між роботодавцем та працівником, ухвалене рішення не вплине на права та обов`язки Дрогобицької міської ради, а тому просить суд виключити зі складу учасників справи, а саме, з кола третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Дрогобицьку міську раду. 28.04.2022 від представника Дрогобицької РДА Т. Сурова надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 28.04.2022 розгляд справи відкладено на 30.05.2022, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 30.05.2022 від начальника Дрогобицької РВА С. Кулиняка надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 30.05.2022 розгляд справи відкладено на 27.06.2022, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 27.06.2022 від представника Дрогобицької міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 27.06.2022 розгляд справи відкладено на 25.08.2022. 25.08.2022 розгляд справи відкладено на 18.10.2022. 27.09.2022 від представника Дрогобицької РВА В. Крамара надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що 4 серпня 2022 року Львівським апеляційним судом прийнято постанову у справі №442/7104/21 за позовом [PERSON] до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яким рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року скасовано та постановлено нову постанову, якою у позові [PERSON] до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - відмовлено. У вказаній постанові, зокрема, зазначено, що Розпорядженням Голови Дрогобицької районної державної адміністрації № 525 від 29.12.1995 затверджено положення про відділ освіти і культури райдержадмінїстрації, засновником якого є райдержадміністрації. У рішенні Дрогобицької районної ради № 25 від 24.12.2020 «Про затвердження районного бюджету Дрогобицького району на 2021 рік» зазначено, що на Дрогобицьку районну державну адміністрацію покладено обов`язок забезпечити врахування розпорядниками коштів районного бюджету першочергово потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ, відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати, тощо. Згідно розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 29 квітня 2021 року №81 «Про припинення юридичної особи - відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації» вирішено припинити шляхом ліквідації юридичну особу - Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, утворено ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи, до якої перейшли повноваження щодо управління справами ліквідованої юридичної особи. Дрогобицька районна державна адміністрація Львівською області в даному випадку є неналежним відповідачем, оскільки остання не порушувала жодних трудових прав позивача. Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦП К України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка представляється до нього. Під неналежним відповідачем розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. В казаною постановою суду, яка вже набрала законної сили, спростовуються твердження позивача про те, що Дрогобицька районна державна адміністрація є належним відповідачем у справі та що з неї солідарно з відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації слід стягнути невиплачену заробітну плату. Відтак, враховуючи, що справа №442/7104/21 є аналогічною до цієї справи, просить суд взяти до уваги додаткові пояснення та прийняти рішення, яким у позові [PERSON] до Дрогобицької районної державної адміністрації відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації в особі ліквідаційної комісії про стягнення заборгованості по заробітній платі та заподіяної моральної шкоди - відмовити. 18.10.2022 розгляд справи відкладено на 07.11.2022. 07.11.2022 розгляд справи відкладено на 08.12.2022. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову. Представники відповідачів в судовому засіданні позов заперечили, покликаючись на обставини, викладені у відзивах, долучених до матеріалів справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. [PERSON] з 15.10.2010 перебуває у трудових відносинах з Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, що підтверджується записами у її трудовій книжці (а/с 6-7). Як вбачається з довідки про доходи Відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації №160 від 15.04.2021 загальна сума доходу за період січень 2021- квітень 2021 становить 48970 грн. (а/с 5). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Суд також враховує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Відповідно до статті 43 Конституції України, кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що судом не беруться до уваги покликання відповідача про те, що Дрогобицька районна державна адміністрація не є належним відповідачем у справі, оскільки у трудовій книжці позивача чітко зазначено роботодавця - відділ освіти Дрогобицької райдержадміністрації, нарахування заробітної плати останньому нараховувалась Відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, що стверджується Кошторисом, затв. заступником голови Дрогобицької районної державної адміністрації. Розпорядженням Голови Дрогобицької районної державної адміністрації №525 від 29.12.1995 затверджено положення про відділи освіти і культури райдержадміністрації, засновником якого є райдержадміністрація. У рішенні Дрогобицької районної ради №25 від 24.12.2020 «Про затвердження районного бюджету Дрогобицького району на 2021 рік» зазначено, що на Дрогобицьку районну державну адміністрацію покладено обов`язок забезпечити врахування розпорядниками коштів районного бюджету першочергово потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ, відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати, тощо. З наявних матеріалів справи, вбачається, що процедура ліквідації почалась несвоєчасно, зокрема як вбачається з розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації від 29.04.2021 №81 «Про припинення юридичної особи - відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації» вирішено припинити шляхом ліквідації юридичну особу - Відділ освіти Дрогобицької районної державної адміністрації. Усі документи, представлені відповідачем щодо процедури ліквідації юридичної особи - відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації, фактично датовані після нарахування позивачу заробітної плати, тобто на час виникнення заборгованості Відділ освіти Дрогобицької райдержадміністрації ще ліквідовано не було. Відповідно до ст.1 даної Конвенції, метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. Відповідно до ч.1 ст.2 Конвенції, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Відповідно до ст. 12 Конвенції, заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу. Окрім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Таким чином, відповідачем відділом освіти порушено право позивача на отримання заробітної плати, в тому числі заборгованості по виплаті такої. З таких підстав, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відділу освіти Дрогобицької районної державної адміністрації на користь позивача невиплачену йому заробітну плату, оскільки саме з останнім позивач перебуває в трудових відносинах та саме відділ освіти здійснював нарахування та виплату заробітної плати працівникам. На даний момент як юридична особа Відділ освіти Дрогобицької райдержадміністрації ще не ліквідовано. При вирішення питання щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 5 000 грн. моральної шкоди, суд виходить з наступного. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, відповідно до положень якої передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В частині 2 ст. 23 ЦК України закріплено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В силу ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що згідно зі статтею 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 14.12.2016 у справі № 428/7002/14-ц, зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із вказаною статтею є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань позивача. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду із цим позовом, позивач не довів належними і допустимими доказами факт завдання йому моральної шкоди, а тому суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 992,40 гривень судового збору в дохід держави.

Outcome: partial