Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

15 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11103565000 від 29 грудня 2006 року в сумі 1 009 824 (один мільйон дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) доларів США 66 центів, з яких: 514759,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту, 493820,12 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 320,67 доларів - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 924,87 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 29 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком " Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11103565000 в сумі 584 000 дол. США, за яким позичальник зобов`язалася сплачувати проценти, встановлені договором та повернути кредит не пізніш 29.12.2027 року згідно Графіку погашення заборгованості. В забезпечення вказаного Договору про надання споживчого кредиту були укладені договори поруки № 82381 від 26 грудня 2006 року з [PERSON] та договір поруки № 82384 від 26 грудня 2006 року з [PERSON] , згідно яких вони зобов`язалися відповідати солідарно за невиконання позичальником її грошових зобов`язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту. У подальшому вказаний банк внаслідок перетворення став Публічним акціонерним товариством " Укрсиббанк" та надалі Акціонерним Товариством "Укрсиббанк", правонаступником якого став позивач на підставі договору факторингу № 131, укладеного 25 січня 2019 року між акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ», відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11103565000 від 29 грудня 2006 року з усіма додатками та додатковими угодами до нього, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». Позичальник порушила зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 1 009 824 (один мільйон дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) долари 66 центів, з яких: 514759,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту, 493820,12 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 320,67 доларів - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 924,87 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. На даний час відповідачами умови Договору про надання споживчого кредиту та договорів поруки не виконані, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 26 грудня 2014 року відкрито провадження по справі. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2015 року задоволено позовну заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, а саме стягнуто солідарно з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11103565000 від 29 грудня 2006 року в розмірі 1\~009\~824 (один мільйон дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) долари 66 центів, що за курсом НБУ станом на 22.10.2014 року становить 13\~077\~307 (тринадцять мільйонів сімдесят сім тисяч триста сім) гривень 09 копійок, стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору в розмірі 1\~218 гривень 00 копійок, стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору в розмірі 1\~218 гривень 00 копійок та стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму судового збору в розмірі 1\~218 гривень 00 копійок. Яке скасовано ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року та призначено справу до розгляду на 07 грудня 2016 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року позов публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення кредитної заборгованості залишити без розгляду. Постановою Одеського апеляційного суду від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» - задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2019 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду. Матеріали цивільної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси 19 серпня 2021 року, передані судді Чернявській Л.М. 20 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу. Продовжено розгляд справи за правилами загального провадження зі стадії судового розгляду. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» про заміну сторони її правонаступником задоволено. Залучено до участі у якості позивача правонаступника публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив». Продовжено слухати справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» (правонаступник ПАТ «Укрсиббанк») до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення кредитної заборгованості. Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав неявки сторін по справі. В судовому засіданні 06 жовтня 2022 року протокольною ухвалою суду прийнято заяву представника Позивача про зміну предмету позову від 14 грудня 2021 року та долучено до матеріалів справи на час розгляду справи оригінали договорів поруки. Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року відмовлено [PERSON] у поновленні строку для подання зустрічного позову. Повернуто зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Фінактив», за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору поруки № 82384 від 29 грудня 2006 року. В судове засідання 19 грудня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від представника Позивача є заява про розгляд справи за відсутності. Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права осіб на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги, що будучи повідомленими про дату та час розгляду справи в суді, сторони не з`явились, суд оцінює таку поведінку сторін як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом\~сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа яка звернулась до суду виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач) не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених частиною 2 ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Справа перебуває на розгляді в суді з грудня 2014 року. Тож, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком " Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11103565000 , відповідно до якого позичальнику були надані кредитні кошти в сумі 584 000 дол. США. В забезпечення виконання вказаного Договору про надання споживчого кредиту були укладені договори поруки № 82381 від 26 грудня 2006 року з [PERSON] та договір поруки № 82384 від 26 грудня 2006 року з [PERSON] , згідно яких вони зобов`язалися відповідати солідарно за невиконання позичальником її грошових зобов`язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит в сумі 584 000 доларів США. Позичальник порушила зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 009 824 (один мільйон дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) долари 66 центів, з яких: 514759,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту, 493820,12 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 320,67 доларів - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 924,87 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Поручителі за вказаними договорами поруки також не виконали свої зобов`язання. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором та виконання узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та договорами поруки, та які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідачі суду не надали. Своїм правом на надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористалися. Тобто фактично жодним чином не заперечили проти та не спростували предявлених до них вимог. Згідно з статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Презумпція правомірності укладання договорів поруки відповідачами не спростована. З будь-яким позовом про визнання цих договорів поруки відповідачі не зверталися . З урахуванням цього суд відхиляє відповідні доводи та посилання відповідачів [PERSON] та [PERSON] та бере до уваги , що презумпція правомірності правочину ними у спосіб встановлений законом не спростована. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Кредит забезпечений договорами поруки: № 82381 від 26 грудня 2006 року, укладеним з [PERSON] та договір поруки № 82384 від 26 грудня 2006 року , укладеним з [PERSON] , згідно яких вони зобов`язалися відповідати солідарно за невиконання позичальником її грошових зобов`язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту . Згідно ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Таким чином, у силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаними вище договорами поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань в повному обсязі. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України встановлений принцип повернення кредиту та сплати процентів .Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідачі, всупереч умов Кредитного договору та договорів поруки , не здійснили платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушили взяті на себе договірні зобов`язання. Отже, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до їх задоволенню в розмірі 1 009 824 (один мільйон дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) долари 66 центів, з яких: 514 759,00 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту, 493820,12 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 320,67 доларів - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 924,87 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідно до постанови Верховного суду від 21 червня 2017 року у справі № 910/2031/16, «якщо, у договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті та передбачено, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором, стягненню підлягає сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день подання позову». Таким чином, станом на 15 грудня 2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 1\~009\~824 (один мільйон дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) долари 66 центів, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2014 року (1 долар США = 15, 7604 гривень ) становить 15\~915 240 (п`ятнадцять мільйонів дев`ятсот п`ятнадцять тисяч двісті сорок) гривень 60 копійок, з яких: 514\~759,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2014 року становить 8\~112\~807, 74 гривень заборгованість за простроченим кредитом; 493\~820,12 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2014 року становить 7\~782\~802, 62 гривень заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 320,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2014 року становить 5\~053, 89 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 924,87 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2014 року становить 14\~576, 32 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, а відтак сума заборгованості підлягає стягненню в солідарному порядку з Позичальника та Поручителів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачами не були виконані зобов`язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 3\~654, 00 грн. В ході судового розгляду суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають пропорційному стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3\~654, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved