Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач КОНЦЕРН «МТМ» 19.07.2021 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Законодавством передбачений\~двосторонній обов`язок,\~щодо укладання\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг,\~у зв`язку\~з чим\~у разі\~відмови на\~оплату та\~послуг споживачем\~з посиланням\~на відсутність\~укладеного договору\~не беруться\~до уваги\~оскільки споживачі,\~зобов`язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~Відсутність договору\~на надання житлово-комунальних\~послуг сама\~по собі не може бути\~підставою для\~звільнення споживача\~від оплати\~послуг у\~повному обсязі.\~ В\~цілях недопущення\~порушення конституційних\~прав громадян\~(інших\~мешканців будинку)\~на забезпечення\~їх здоров`я\~(ст.\~3\~Конституції України\~та права\~на достатній\~життєвий рівень\~для себе\~і своєї\~сім`ї\~(ст.\~48\~Конституції України),\~що включає\~право на\~житло,\~Позивач здійснював\~та продовжує\~надавати Відповідачу\~послуги з\~централізованого опалення,\~централізованого постачання\~гарячої води. Відсутність укладеного\~між сторонами\~договору,\~обов`язковість\~укладання якого\~лежить як\~на споживачеві,\~так і\~на теплопостачальній\~організації,\~не виключає\~можливості стягнення\~зі споживача\~на користь\~теплопостачальної організації\~вартості послуг\~з теплопостачання,\~оскільки між\~сторонами склалися\~фактичні договірні\~відносини.\~Позивачем були\~надані послуги\~в період\~з 01.10.2017\~р.\~по 31.05.2021\~р.\~ з централізованого\~опалення та\~постачання гарячої\~водина адресу проживання відповідача: [ADDRESS] . Відповідно до положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 (п. 25), де закріплено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, а також норми Наказу Мінбуду України № 4 от 22.11.2005 року „Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води" зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06 жовтня 2007 р., де визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. А внесені Наказом № 169 від 06 жовтня 2007р. зміни унеможливлюють відключення від ЦО та ГВП окремих квартир у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. \~ \~ \~ \~ Позивач зазначає, що відповідачі в супереч вимогам законодавства не належним чином виконували свої зобов`язання по оплаті наданих їй Виконавцем послуг з надання тепової енергії, в зв`язку з чим в них виникла заборгованість по оплаті даних послуг за вищезазначений період у розмірі 22\~823,06 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів на його користь, а також стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору у розмірі 2279,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2021 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений судом строк на подання сторонами заяв по суті справи. Відповідачі, у встановлений судом строк, відзиву на позов не подавали. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник не з`явились, надали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, в задоволенні позовних вимог просять відмовити в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, зазначили, що з 2010 р. в належній відповідачам квартирі відключено централізоване опалення та гаряче постачання, та з того часу не поновлювалось. Також просили стягнути з позивача на користь відповідачів понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. В попередніх судових засіданнях представник відповідача заявляв також про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач про час, дату та місце слухання справи повідомлена. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту Концерну «Міські теплові мережі», основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (а.с. 11). Місце проживання відповідачів зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13,14). Відповідачі на праві спільної сумісної власності володіють даною квартирою (а.с. 8). Судом встановлено, що між сторонами по справі фактично існують договірні відносини як між споживачем та виконавцем з приводу надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення відповідача за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявністю особового рахунку споживача послуг, про що відображене в довідці, наданої позивачем (а.с. 6) Відповідно до розрахунку, в тому числі, деталізованого (а.с. 7, 87), наданого позивачем, відповідачі мають заборгованість зі сплати за надані послуги з централізованого опалення за вищевказаною адресою, у період з 01.10.2017 р. по 31.05.2021 р., у розмірі 22823,06 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. На початку позову позивач також конкретизує, що дана позовна заява заявлена в межах вимог про стягнення боргу за послугу з централізованого опалення. Дане свідчить, що позивачем допущена технічна помилка у формулюванні позовних вимог, та помилково зазначено, що дана сума є боргом з централізованого опалення та гарячого водопостачання. З Акту від 05.11.2010 р., складеного працівниками КП «ВРЕЖО-11», вбачається, що у вищевказаний день зафіксовано, що в даній квартирі відповідачами самовільно від`єднанні радіатори від стояків центрального опалення, які не заізольовані. Надані відповідачем [PERSON] копії Актів від 08.12.2010 р. та від 17.12.2014 р., складені представником позивача про відключення системи гарячого водопостачання відповідачів у вищевказаній квартирі, в зв`язку з наявністю боргу, суд вважає неналежними доказами, оскільки позивач, по суті, не заявляв вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води, а пред`явив вимоги про стягнення боргу за послуги з надання централізованого опалення. Відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакціях, що діяли на період існування спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). З огляду на вищевказане суд дійшов висновку, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, яка діяла як в 2010 р. так і в період існування спірних правовідносин. Згідно п. 25 даних Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до абзацу другого п. 25 даних правил, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п. 26 цих Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (зі змінами), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідно до вказаного Порядку при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, при позитивному рішенні Комісії, заявнику надається перелік організацій для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи (п.2.5 Порядку). Після закінчення робіт по відключенню, які проводяться в міжопалювальний період, складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6, 2.7 Порядку). Отже, централізоване постачання теплової енергії припиняється після затвердження акту про відключення всього багататоквартирного будинку (за рішенням загальних зборів всіх власників). Відповідачем в 2010 р. не дотриманий порядок щодо відключення централізованого опалення, який існував на той час. Як вбачається з Акту від 05.11.2010 р. стояки спеціальною трубою не ізольовані. Даний Акт не затверджений комісією постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради. Отже,\~відключення вищезазначеної\~квартири від\~централізованого опалення\~не проведено\~у встановленому\~законодавством порядку,\~тому позивач не мав правових підстав для припинення подачі теплопостачання до вищевказаної квартири та багатоквартирного будинку, в якому вона знаходиться, та припинення відповідних нарахувань за надані послуги. Суд погоджується з даними розрахунками заборгованості та кладе їх в основу рішення, оскільки відповідач не надав доказів неправильності даних розрахунків, свого обґрунтованого контррозрахунку заборгованості не надавав. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані позивачем. Відповідачем [PERSON] , в особі представника, під час розгляду справи було заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Вирішуючи дану заявлену вимогу відповідачки, суд враховує наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (дані правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)). Позивач звернувся до суду з цим позовом 19.07.2021 р. З огляду на те, що у позивача з відповідачем є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 712/8916/177 від 07 липня 2020 року. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). З розрахунку заборгованості, вбачається, що оплата за надані позивачем послуги з центрального опалення, у заявлений позивачем період не здійснювалась відповідачами взагалі. Отже, перебіг позовної давності по даним позовним вимогам не переривався. 30 березня 2020 року Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. З урахуванням зазначеного, застосуванню підлягає строк позовної давності, щодо платежів, які мали бути сплачені до 2 квітня 2017 року. В даному позові позивачем заявлені вимоги щодо стягнення зазначеного боргу за період з 01.10.2017 р. по 31.05.2021 р., цей позов поданий в період дії карантину 19.07.2021 р. В зв`язку з чим, позивач строк позовної давності не пропустив і підстави для застосування наслідків пропуску позовної давності до пред`явлених вимог, відсутні. В силу вимог ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Суд, з врахуванням вищенаведеного, а також, того, що по даній квартирі відкритий лише один особовий рахунок по споживанню вищевказаних послуг, відповідачам належить спірна квартира на праві спільної сумісної власності, приходить до висновку, що вищезазначена сума заборгованості, заявлена позивачем, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., в зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: у розмірі по 1135,00 грн., з кожного. Враховуючи, що судом прийнято рішення про повне задоволення позовних вимог позивача, а також положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з позивача на користь відповідачки [PERSON] , заявлених нею витрат на правову допомогу, відсутні.

Outcome: approved