Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Придніпровський ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ). В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що від головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Назаренко В.А. отримав матеріали виконавчого провадження № 68856848. Згідно з матеріалами встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.В. вчинено виконавчий напис №5761 від 27.01.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами» боргу у сумі 12838.65 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки жодних правовідносин між ним та ТОВ «ФК Управління активами» немає, кредитні правовідносини в нього виникли не з відповідачем, а з ПАТ «Дельта Банк», а жодних документів, що повідомляли би його про відступлення права вимоги до нього не надходило. Крім того, заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, чим порушив Постанову КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Тому виконавчий напис № 5761 від 27.01.2020 року необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовною заявою [PERSON] надано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 5761від 27.01.2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК Управління активами» грошових коштів у розмірі 12838.65 гривень. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №5761 від 27.01.2020 р.,здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» боргу в сумі 12838.65 грн.. Ухвалою суду від 24 серпня 2022 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання з повідомленням сторін. На виконання ухвали суду 17 жовтня 2022 року про витребування доказів, Київським державним нотаріальним архівом 24.11.2022 року на адресу суду надіслана належним чином завірена копія виконавчого напису на підставі яких він укладався. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Мисан В.М. в судове засідання не з`явилися. До початку розгляду справи пожали заяву, про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтрави в повному обсязі та анподягали на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ «ФК Управління активами» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального МУМЮ (м.Київ) у судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №5761, та стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», ТОВ «ФК «європейська агенція з повернення боргів, відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу ПуАТ «Дельта Банк», на підставі Договору відступлення прав вимоги№195/К від 09 лютого 2018 року, відступлено право вимоги за Кредтини договором №004-23015-110214 від 11 лютого 2014 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2018 року по 24.01.2020 року. Сума заборгованості складає 12838.65 грн., що складається з: -заборгованість за тілом кредиту 8188.65 грн.; -заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 4500.00 грн.; -плата за вчинення виконавчого напису 150.00 грн.; Крім того, за вказаним виконавчим написом головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) також відкрите виконавче провадження № 68856848. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Відповідно до п. 10 Узагальнення «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з матеріалів справи саму процедуру винесення виконавчого напису було проведено відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. 29.06.1999 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 1172). 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662), якою, окрім іншого, викладено п.2 Постанови № 1172 таким змістом: «Для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: -а) оригінал кредитного договору; -б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині: пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів (Переліку №1172), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/1 вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду України було залишено без змін. Отже приватний нотаріус Гуревічов О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису керувався п. 2 Переліку №1172, який втратив чинність 22.02.2017, тобто до вчинення виконавчого напису. Таким чином суд приходить до висновку, що на момент вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус мав керуватися пунктом 1 Постанови № 1172, котрий визначає, що документом за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від фінансової установи та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, зазначений у написі, є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту, відсотками та комісією є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог ТОВ «ФК «Управління активами» до позивача. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Крім того, підлягає перевірки питання щодо спливу строку позовної давності щодо виниклої заборгованості. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що він не отримував письмової вимоги відповідача та даних, які би свідчили про відступлення права вимоги за кредитним договором №004-23015-110214 від 11 лютого 2014 року, а відповідачем не надано суду даних про те, що [PERSON] отримав від ТОВ «ФК Управління активами» письмове повідомлення про порушення зобов`язання та будь-яке повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №004-23015-110214 від 11 лютого 2014 року. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК України, а тому виконавчий напис у розумінні ЦК України (ч.1 ст. 202 ЦК України) не є правочином, а тому його недійсність не може бути встановлена судом (ст. 215 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд погоджується з обраним позивачем способом захисту своїх прав шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 992.40 грн. та 496.20 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved