Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - позивач, АТ «Мегабанк», Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 20.01.2017 року № 3-605-824-2-17-Г, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судовий збір та судові витрати, пов`язані з вирішенням справи . В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.01.2017 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір (з ануїтетними платежами) № 3-605-824-2-17-Г (далі - кредитний договір), згідно з яким відповідачу надано грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. на строк з 20.01.2017 року до 17.01.2020 року включно зі сплатою 10 % річних. Банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 30 000,00 грн. В той же час відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього станом на 01.12.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 43 798,52 грн., яка складається із: залишкова сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 30 000,00 грн.; залишок нарахованих та несплачених процентів - 32,99 грн.; залишок нарахованої та несплаченої комісії - 265,53 грн.; штраф за кредитним договором - 13 500,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом АТ «Мегабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено судове засідання для розгляду справи на 15.10.2021 року. У зв`язку із тим, що 15.10.2021 року є офіційним вихідним днем згідно з розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 1191-р, судове засідання, призначене на 15.10.2021 року було знято з розгляду, та призначено судове засідання на 11.01.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 01.04.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 07.09.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 07.09.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 06.12.2022 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзив на позов відповідач не подав. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2017 р. між АТ «Мегабанк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 3-605-824-2-17-Г, яким кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, а позичальник зобов`язався на умовах, передбачених цим договором, повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 10% річних, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Кредит надається на строк з 20.01.2017 р. до 17.01.2020 р. включно. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,9000% від суми кредиту. Згідно з п. 6.3 кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Згідно з наданим банком розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20.01.2017 року № 3-605-824-2-17-Г станом на 01.12.2020 року заборгованість [PERSON] складає 43 798,52 грн., з яких: 30 000,00 грн. - залишок кредиту; 32,99 грн. - залишок нарахованих та несплачених відсотків; 265,53 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 13 500,00 грн. - штраф. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, заявлена позивачем заборгованість у розмірі 43 798,52 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про сплату ним заборгованості у добровільному порядку. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 43 798,52 грн., яка складається із: залишкова сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 30 000,00 грн.; залишок нарахованих та несплачених процентів - 32,99 грн.; залишок нарахованої та несплаченої комісії - 265,53 грн.; штраф за кредитним договором - 13 500,00 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 04.06.2021 року № 4738_2. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 270,000 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved