Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

05 жовтня 2022 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернулась [PERSON] до Миргородської міської ради Полтавської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом часток земельної ділянки, що перебувають у спільній сумісній власності. 10 листопада до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Миргородської міської ради про визнання права власності на частки земельної ділянки, що перебувають у спільній сумісній власності. Позивачка за первинним позовом зазначила наступне. Земельні ділянки з кадастровим номером 5310900000:50:005:0178, площею 0,0647 га, з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179, площею 0,0028 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , який постійно проживав із нею і вважається таким, що прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер, за життя 14 січня 2017 року склав заповіт на користь [PERSON] 21 серпня 2020 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 23/125 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] (з яких: 23/250 частки належали померлому [PERSON] та 23/250 частки належали [PERSON] ). У видачі свідоцтва про право власності на частки земельних ділянок, які належали спадкодавцю, [PERSON] відмовлено. Нотаріус обґрунтував відмову тим, що дані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності та частки у власності померлих [PERSON] та [PERSON] не виділені. В зв`язку із тим, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не визначені, сторони не можуть оформити свої частки, а [PERSON] не може успадкувати частки [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємицею та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 23/125 частки будинку з погосподарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , просила припинити спільну сумісну власність та встановити спільну часткову власність на земельну ділянку з кадастровим номером 5310900000:50:005:0178, площею 0,0647 га, та на земельну ділянку з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179, площею 0,0028 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , визначивши частки кожного зі співвласників пропорційно їх часткам у праві власності на земельні ділянки по 1/5 частці за кожним: за померлою [PERSON] 1/5, за померлим [PERSON] 1/5, за [PERSON] 1/5, за [PERSON] 1/5, за [PERSON] 1/5, та визнати за нею право власності на 3/5 земельних ділянок: 1/5 як її частку у спільній сумісній власності та 2/5 успадковані нею по заповіту. Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] просили суд визнати за кожним право власності на 1/5 частку земельної ділянки з кадастровим номером 5310900000:50:005:0178, площею 0,0647 га, та земельної ділянки з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179, площею 0,0028 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та її представник адвокат Акрітов К.К. в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява про проведення судового засідання у їх відсутність, позовні вимоги [PERSON] представник підтримав, просив їх задовільнити. Не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Направили заяви про проведення судового засідання у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, направив заяву про проведення судового засідання у його відсутність. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5310900000:50:005:0178, площею 0,0647 га, та земельна ділянка з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179, площею 0,0028 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310900000:50:005:0178, площею 0,0647 га, належить: [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505735, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 13 липня 2010 року, додатку серії АА №232932 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505735; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505736, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 13 липня 2010 року, додатку серії АА №232933 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505736; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505738, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 13 липня 2010 року, додатку серії АА №232935 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505738; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505737, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 13 липня 2010 року, додатку серії АА №232934 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505737; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505739, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 13 липня 2010 року, додатку серії АА №232936 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 505739. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179, площею 0,0647 га, належить: [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528142, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 12 лютого 2010 року, додатку серії АА № 041983 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528142; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528143, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 12 лютого 2010 року, додатку серії АА № 041984 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528143; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528145, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 12 лютого 2010 року, додатку серії АА № 041986 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528145; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528144, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 12 лютого 2010 року, додатку серії АА № 041985 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528144; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528146, виданого відділом Держкомзему у м. Миргород Полтавської області 12 лютого 2010 року, додатку серії АА № 041987 до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 528146. [INFO] померла [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв, але не оформив свої спадкові права її чоловік [PERSON] відповідно до п. 3. ст. 1268 ЦК України, оскільки був спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважався таким, що прийняв спадщину, так як протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Постійне проживання [PERSON] із спадкодавцем на момент смерті підтверджується довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області 06 липня 2020 року за вих. № 06-16/480. Вказаний факт підтверджується матеріалами спадкової справи та постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. [INFO] помер [PERSON] , який відповідно до заповіту, посвідченого 14 січня 2017 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В., все належне йому на час смерті майно заповів [PERSON] . [PERSON] з метою реалізації своїх спадкових прав після померлого [PERSON] у встановлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В., в зв`язку з чим їй було надане свідоцтво про право на спадщину на 23/125 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] (з яких: 23/250 частки належали померлому [PERSON] та 23/250 частки належали [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав). 24 листопада 2021 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій він зазначив, що причиною для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини земельних ділянок з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179 та 5310900000:50:005:0178 є те, що частки у власності померлих [PERSON] та [PERSON] не виділені. Між співвласниками земельних ділянок фактично існував договір про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки в рівних розмірах по 1/5 кожному, але в нотаріальному порядку вказана домовленість оформлена не була, однак власність була зареєстрована як спільна сумісна власність. Згідно з вимогами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а згідно вимог ст. 1218, ч. 1 ст.1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного з співвласників є не визначеним, це не позбавляє позивачів права на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положенням ч. 4 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310900000:50:005:0178, площею 0,0647 га, та на земельну ділянку з кадастровим номером 5310900000:50:005:0179, площею 0,0028 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складає 1/5 часток. Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відтак [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 2/5 частки вищезазначених земельних ділянок, тому її частка становить 3/5 частки. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за заповітом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Відповідно до ч. 4. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За наведених вище підстав суд вважає, що право позивачів на оформлення їх прав підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує нічиїх прав та інтересів, а тому підстав для неприйняття визнання позову відповідачами судом не встановлено. Оскільки позивачі не заявляють вимогу про стягнення з відповідачів на їх користь судових витрат, суд,

Outcome: approved