Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

У грудні 2021 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок порушення «Правил роздрібного ринку електричної енергії». Просив стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 45981,48 грн. Рішенням Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року позов ПАТ «Прикарпаттяобленерго» до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 45981,48 грн збитків, завданих внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, 2270 грн сплаченого судового збору та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу. [PERSON] на дане рішення суду подав апеляційну скаргу. Просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.11.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року без зміни. 05.12.2022 року представник ПАТ «Прикарпаттяобленерго» - Оліградський М.В. подав заяву про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» витрат на професійну правничу допомогу. Просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати за надану позивачу правничу допомогу в сумі 5 400 грн. в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що докази про такі витрати ним подаються до суду у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача Оліградським М.В. на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано такі докази: копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги, копію договору про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року, копію додаткового правочину до договору про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року, Акт приймання-передачі послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №2021/24 від 04.01.2021 року з переліком найменування адвокатських послуг та відповідною вартістю за кожну надану послугу, а також з зазначенням часу використаного на виконання роботи, платіжне доручення №V8656/1, відповідно до якого загальна сума за надання професійної правничої допомоги становить 5 400 грн. Оскільки постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30.11.2022 року рішення Косівського районного суду від 27 вересня 2022 року, яким було задоволено позовні вимоги ПАТ «Прикарпаттяобленерго», по суті позовних вимог залишено без змін, колегія вважає, що є наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial