Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, у якій прохала стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання матері у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. У позові зазначено, що позивач є матір`ю [PERSON] . На даний час позиває є непрацездатною пенсіонеркою, людиною похилого віку, має ряд хронічних захворювань, в тому числі цукровий діабет та гіпертонію, що змушує її постійно приймати багато медичних препаратів. ЇЇ дохід зараз складається лише з отриманої нею пенсії в розмірі 4453,47 грн. Відповідач, який є сином позивача, працює майстром зміни в Новомосковській філії ПАТ «Оріль-Лідер», на даний час розлучений та має на утриманні лише одну неповнолітню дитину, а тому може надавати матеріальну допомогу, але ухиляється від свого обов`язку, як син. Відповідач отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування, а що залишається на придбання ліків і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення нормальної життєдіяльності зараз не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. Згідно з ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2022 року відкрито спрощене провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, але звернулася до суду з заявою в якій просить справу за її позовом розглядати у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8). Позивачка [PERSON] , [INFO] , має статус пенсіонера та отримує пенсію за віком в розмірі 4453,47 грн., що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 9). Крім того, позивачка має ряд хронічних захворювань, в тому числі цукровий діабет та гіпертонію (а.с.11-21). Отже, судом встановлено, що позивачка у зв`язку з пенсійним віком, наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Так, відповідач позовні вимоги визнав, відповідачем не надано суду відомостей щодо його працевлаштування, перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. З огляду на наведене, а також враховуючи відсутність у відповідача інших осіб, що перебувають на утриманні, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 вересня 2022 року (дати подання позову) - довічно. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved