Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її дядька [PERSON] у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її дядько, після смерті якого відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Кароєвої-Яремчук Т.М. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини за законом. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачем вказується те, що вона тривалий час фактично не знала про його смерть. Як зазначає позивачка, єдиними близьким родичами її дядька була вона, її батько. Позивачка вказує на те, що за фактом смерті її дядька було порушено кримінальне провадження, яке було закрите. Таким чином, позивачка звертає увагу на те, що наведені труднощі в отриманні свідоцтва про смерть дядька, призвели до пропуску строку для прийняття спадщини після його смерті, а тому отримавши відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона звернулась до суду з позовною заявою. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року було витребувано у державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Кароєвої-Яремчук Т.М. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] . На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів 08 грудня 2022 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. надіслано копію матеріалів спадкової справи № 1643/2021 до майна померлого [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 09 грудня 2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. 10.10.2022 року було надіслано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства, проводити розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 10.09.1937 року; - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] виданим повторно, серії [NUMBER] від 24.11.1961 року, в якому вказані батьками [PERSON] та [PERSON] ; (а.с. 12) - свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 07.07.1950 року, в якому вказані батьками [PERSON] та [PERSON] ; (а.с. 10) - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23.05.1978 року, в якому вказані батьками [PERSON] та [PERSON] ; (а.с. 11) - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 08.09.2021 року; (а.с. 13) Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 07.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Бєлломі О.В. 28 серпня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі №3-1456. [PERSON] звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 03 листопада 2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в шестимісячний строк не зверталась. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1643/21, 29.09.2021 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] , як спадкоємець за законом. Відповідно до заяви [PERSON] , [INFO] , останній повідомив, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, після смерті [INFO] рідного брата [PERSON] . Тобто, [PERSON] помер [INFO] , шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився, з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась 03 листопада 2021 року. Як вказує позивач, 03 вересня 2021 року за місцем постійного проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , було виявлено труп останнього. Після чого, позивач повідомила працівників поліції з метою фіксування вказаних обставин та оформлення відповідних документів щодо смерті [PERSON] . Постановою слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у місті Києві від 14.09.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено впункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так, позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її дядька [PERSON] , який помер [INFO] . Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, несвоєчасну обізнаність про смерть дядька та неможливість вчасно отримати свідоцтво про його смерть. Зважаючи на вищевикладені обставини, вбачається, що позивачка не могла раніше отримати вказане свідоцтво про смерть дядька, через ряд причин, які не надавали їй можливість дізнатися про його смерть, що позбавило можливості органи реєстрації смерті вчасно сформувати належний витяг про смерть дядька позивачки, що фактично призвело до пропуску нею строку, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved