Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

12 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 11 червня 2013 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №233. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося. Сторони півроку проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, відновлювати не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Від цього шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.19) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але була повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.17, 18) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 11 червня\~ 2013 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 червня 2013 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис за №233, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.3) Із Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 03 грудня\~ 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 03 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №382, і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 5) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач відзиву, заперечення проти позову до суду не надав. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач на примирення не згодна, а відповідач відзив на позов та заперечення суду не надав, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції #0.0.2697908329.1 від 07.10.2022, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. (а.с. 1) Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача на корить позивача.

Outcome: approved