Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.1973 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 22. Від цього шлюбу діти повнолітні. Сімейне життя в сторін не склалось через різні характери та звички, що призвело до того, що їхня сім`я розпалася і більше десяти років вони разом не проживають. Відповідач відмовляється добровільно з`явитися в органи ДРАЦС. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.07.1973 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 22, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно. Від цього шлюбу діти повнолітні. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, через через різні характери та звички, що призвело до формального існування шлюбу. Спору відносно поділу спільно нажитого майна у сторін немає. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати однією сім`єю з відповідачем, вона наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо його розірвання не надав, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved