Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між сторонами, який зареєстрований 13.10.2008 виконавчим комітетом Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 07, Позовні вимоги мотивує тим, що 16.12.2014 позивачка уклала шлюб з відповідачем, даний шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області. Від спільного подружнього життя в них народилося четверо дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. На даний час шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду від 24.11.2022 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву в якій просила суд розгляд справи здійснювати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява в якій просив суд розгляд справи здійснювати у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.12.2014 виконавчим комітетом Добрянської сільської ради Городоцького району Львівської області, видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2014 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя мають чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими копіями свідоцтва про народження /а.с.7-10/. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачці прізвище: « [PERSON] ». Щодо судових витрат. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивачки підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивачки 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved