Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

03.11.2022 до суду надійшла вказана позовна заява про звільнення [PERSON] , починаючи з вересня 2021 року, від сплати аліментів на користь [PERSON] , що стягуються на підставі заочного Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2018 у справі № 335/6612/18 у розмірі ј частки від всіх видів заробітку, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що на підставі заочного Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2018 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, починаючи з 20.07.2018, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Виконавчий лист з виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач працював в КП «Запоріжремсервіс», де із його заробітку проводилось відрахування аліментів на виконання вказаного рішення суду, а з 27.06.2022 позивач мобілізований та перебуває на військовій службі. Водночас [PERSON] , на утримання якого проводиться стягнення аліментів, з 27.08.2021 був прийнятий на військову службу за контрактом та призначений на посаду стрільця 2-го відділення комендантського взводу роти бойового та матеріального забезпечення з присвоєнням військового звання «солдат», з посадовим окладом 2820,00 грн. за 5-м тарифним розрядом. У зв`язку з наведеними обставинами за період з серпня 2021 року по вересень 2022 року сукупний дохід [PERSON] дорівнює 400812,16 грн., тоді як сукупний дохід його батька [PERSON] за цей же період дорівнює 286926,72 грн., що значено менше за доходи сина. Відтак, позивач має право на звільнення від обов`язку сплачувати аліменти на підставі ч. 2 ст. 200 СК України. Ухвалою від 03.11.2022 було відкрите провадження у справі, визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам наданий час для надання письмових заяв по суті справи та з процесуальних питань. 01.12.2022 до суду надійшов письмовий відзив Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із викладенням обставин виконавчого провадження з виконання вказаного рішення суду, а також із заявами про вирішення спору на розсуд суду та проведення судового засідання без участі представника третьої особи. Від інших учасників справи письмових заяв по суті справи не надійшло. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вважала за можливе призначити справу до судового розгляду. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині вимог про звільнення позивача від сплати аліментів на її користь, але заперечувала проти такого звільнення з вересня 2021 року. Вважала за можливе призначити справу до судового розгляду. Ухвалою від 19.12.2022 підготовче провадження було закрите, а справу було призначено до судового розгляду. В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що учасниками справи не оспорюється. [PERSON] проживав разом з матір`ю, а також після закінчення школи продовжив навчання в Національному університеті «Запорізька політехніка» на електротехнічному факультеті за спеціальністю «Електричні машини і апарати» за освітнім ступенем «бакалавр» за державним замовленням, з терміном навчання до 30.06.2023, що підтверджується наказом про зарахування № 315-С від 05.09.2020. На підставі заочного Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2018 у справі № 335/6612/18 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, починаючи з 20.07.2018, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Виконавчий лист з виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де здійснюється виконавче провадження № 57746641. В період часу з 11.01.2019 по 09.08.2022 із заробітку позивача, який він отримував за місцем роботи у КП «Запоріжремсервіс», здійснювалось відрахування аліментів. З 27.06.2022 позивач мобілізований та перебуває на військовій службі, що підтверджується Довідкою № 234 від 30.06.2022, виданою у військовій частині [NUMBER] . 30.09.2022 відділ виконавчої служби отримав повідомлення КП «Запоріжремсервіс» про припинення нарахування та виплати середнього заробітку позивачу у зв`язку з його мобілізацією на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022. Водночас [PERSON] , з 27.08.2021 був прийнятий на військову службу за контрактом на 3 роки та призначений на посаду стрільця 2-го відділення комендантського взводу роти бойового та матеріального забезпечення з присвоєнням військового звання «солдат», з посадовим окладом 2820,00 грн. за 5-м тарифним розрядом, що підтверджується копією наказу командира військової частини [NUMBER] від 27.08.2022 № 211. Відповідно до Довідки про доходи від 28.09.2022 № 22, виданої командиром військової частини [NUMBER] , дохід [PERSON] за період з серпня 2021 року по вересень 2022 року склав 400812,16 грн., в тому числі 159746,79 грн. заробітної плати та 241065,37 грн. заохочувальних та інших виплат. Крім того, 02.02.2022 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , тобто утворив власну сім`ю. Разом з цим, позивач [PERSON] за період з серпня 2021 по вересень 2022 мав значно менший дохід, що підтверджується звітами про відрахування аліментів, а після мобілізації втратив середній заробіток. При цьому позивач має іншу сім`ю та утримує малолітню дитини, [PERSON] , [INFO] , мати якого має незначний дохід. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Оскільки судом встановлені обставини, що вказують на те, що [PERSON] станом на час розгляду справи не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, оскільки має власний стабільний дохід, що перевищує дохід батька, а останній навпаки, має матеріальні труднощі, пов`язані з припиненням отримання середнього заробітку через мобілізацію, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог. При цьому суд враховує також думку відповідача, яка не заперечувала проти припинення стягнення на її користь аліментів. Водночас суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині вимог про звільнення від сплати аліментів, починаючи з вересня 2021 року, оскільки норми СК України не передбачено права боржника на звільнення від обов`язку сплачувати аліменти у попередні періоди. Позивач не навів доводів щодо того, з яких причин він не скористався раніше правом на звернення до суду за захистом своїх прав. Разом з цим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України за загальним правилом аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову, то і звільнення від обов`язку сплачувати аліменти можливе не раніше, ніж з дня подання відповідного позову до суду. Відтак, в цій частині позовні вимоги можуть бути задоволені лише з 03.11.2022. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, частиною першою якої передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 18, 188, 197, 199, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial