Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

22 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик Микола Васильович, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 04 грудня 1998 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який помер [INFO] . Вважаючи, що є дружною померлого, 31 серпня 2022 року вона звернулась до приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М.В. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка, [PERSON] . Проте, перевіркою нотаріусом факту шлюбу за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян було встановлено, що шлюб між померлим [PERSON] та позивачкою припинено 22 листопада 2005 року на підставі постанови відділу РАЦС. У зв`язку з тим, що позивачкою не подано нотаріусу документів, які б підтверджували родинні зв`язки зі спадкодавцем, їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва. Вона не подавала до органів РАЦС заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] , не уповноважувала будь-кого подавати таку заяву, а про реєстрацію розірвання шлюбу дізналася від нотаріуса. Оспорювати незаконність реєстрації розірвання шлюбу не має можливості, оскільки документи з приводу припинення шлюбу в відділі РАЦС не збереглися, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Після 22 листопада 2005 року - дати винесення постанови про припинення шлюбу до смерті [PERSON] вона була зареєстрована з ним за однією адресою, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, в іншому шлюбі не перебували. Встановлення факту спільного проживання її з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини дає їй право на спадкування у четверту чергу і необхідно для оформлення в подальшому спадщини. Просить суд встановити факт спільного проживання її та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 22 листопада 2005 року до дня смерті останього - [INFO] . В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідачем Павлоградською міською радою Дніпропетровської області подано заяву про розгляд справи за відсутності її представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Третя особа: приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик Микола Васильович звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу без нього, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до п. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 04 грудня 1998 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть . Згідно відповіді Павлоградського відділу ДРАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 05.09.2022 року приватному нотаріусу перевіркою встановлено, що в актовому запису про шлюб № 727, складеного 04 грудня 1998 року виконавчим комітетом Павлоградської міської ради відносно [PERSON] та [PERSON] проставлена відмітка на підставі постанови № 99 про припинення шлюбу від 22 листопада 2005 року. Номенклатурою справ на 2022 рік, затвердженою 30.11.2021 року зберігання даного виду документації не передбачено . Відповідно до чинного законодавства на 2005 рік шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено 22 листопада 2005 року на підставі постанови відділу РАЦС. Відповідно до довідки № 7409 від 08.11.2021 року про реєстрацію та склад сім`ї позивач та [PERSON] на день смерті останнього були зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка витребувана ухвалою суду у приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика Миколи Васильовича, вбачається, що 31 серпня 2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу на її ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Перевіркою факту шлюбу встановлено, що шлюб між померлим [PERSON] та [PERSON] припинено в 2005 році, про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 000336675721, сформований 31.08.2022 року, а аткож відповідь Павлоградського відділу РАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області від 05.09.2022 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не є дружиною спадкодавця, постановою приватного нотаріуса від 06 вересня .2022 року їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого . Постановою приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М.В. від 06 вересня 2022 року сину померлого [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки він у становлений ст. 1270 ЦК України строк не подав заяву про прийняття спадщини, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Отже, позивач проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась, тому вважається такою, що прийняла її. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] відсутні. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки ( ч. 2 ст. 3 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до акту про фактичне проживання від 13.09.2022 року, складеного головою квартального комітету, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство за однією адресою. Разом з ними проживав син позивача - [PERSON] , [INFO] . В судовиму засіданні свідок [PERSON] посянив, що є сусідом позивача. З 1996 року позивач та [PERSON] проживати разом по [ADDRESS] . В 1998 році Усенки зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] весь період часу з 1996 року, в тому числі протягом 2005 року, по день смерті останнього вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом скуплялися, харчувались, дбали один про одного, як подружжя, окремо ніколи не проживали. Про те, що шлюб між подружжям [PERSON] розірваний він дізнався лише після смерті [PERSON] . Позивач доглядала за хворим [PERSON] перед його смертю, займалася його похованням, як дружина. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали аналогічні пояснення. Таким чином, судом встановлено, що позивач та [PERSON] , який помер [INFO] , в період з 22 листопад 2005 року по день смерті останнього проживали разом, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, тобто мали відносини, що притаманні подружжю, а отже проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Встановлення факту проживання із спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення в подальшому спадщини. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] повністю.

Outcome: approved