Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якому просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона [INFO] досягла повноліття і на даний час навчається на 3-му курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Через денну форму навчання вона не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Весь час вона перебуває на утриманні своєї мами [PERSON] , яка є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності, а тому грошей на проживання та навчання не вистачає. Її мама постійно несе витрати для придбання одягу, канцтоварів, продуктів харчування, оплачує проїзд з місця проживання до місця навчання і назад, а також сплачує за її проживання в гуртожитку, що становить 5011 гривень за півріччя. Її батько [PERSON] після розірвання шлюбу, ніякої допомоги на її утримання не надає, хоча аліменти на утримання інших осіб не сплачує. В усному порядку вона зверталася до батька із проханням про плату аліментів на період навчання, проте останній відмовився сплачувати аліменти на повнолітню дитину. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 30.09.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 12 - 13 ). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Відповідачу за місцем його реєстрації - [ADDRESS] , було направлено ухвалу суду про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.2003 року (а.с. 6 ). На даний час [PERSON] є повнолітньою та продовжує навчання на 3-му курсі денної форми навчання спеціальності 035.01 «Філологія» ( українська мова та література) Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка, період навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою директора Навчально-наукового інституту філології від 15.08.2022 року № 886 ( а.с. 7) . Згідно довідки Першотравенського старостинського округу про склад сім`ї від 30.08.2022 року № 294, [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с. 8 ). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. За загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. У визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Позивач довела, що вона є донькою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням. При цьому, суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, також те, що повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням. Мати позивача, інвалід 3 групи, несе витрати на проїзд дитини до місця навчання з м. Баранівка до м. Київ і навпаки, а також несе витрати на придбання одягу, канцтоварів, продуктів харчування, оплату гуртожитку. Суд враховує також ту обставину, що відповідач не скористався правом подачі відзиву, доказів про те, що він не може надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання до суду не надано, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі, який просить позивач. З огляду на викладене, враховуючи вимоги чинного законодавства, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, а також відсутність заперечень щодо позову з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання як повнолітньої доньки , яка продовжує навчання , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої доньки, виходячи із засад розумності та справедливості. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved