Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Акціонерне товариство "Кредобанк" (далі по тексту - Банк, позивач) звернулось до суду із вищевказаним позовом через свого представника Павленко С.В. до [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позов тим, що 20.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Договір про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) №7662432 (надалі - Договір), відповідно до якого для здійснення операцій з використанням банківської платіжної карти, банк встановлює по рахунку клієнта - № [NUMBER] ліміт кредитування в сумі на строк та на умовах визначених цим Договором та Тарифами Банку для Тарифного пакету START, на умовах якого обслуговується рахунок, сторонами було узгоджено строк кредитування у 12 місяців, узгоджено процентну ставку у 30% річних, а також відповідальність сторін за неналежне виконання умов такого договору. Позивач у позові вказує, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, передавши відповідачеві обумовлену кредитним договором суму грошових коштів, утім відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань щодо своєчасності внесення грошових коштів за користування кредитними коштами допустив заборгованість станом на 13.10.2021 загальна сума якої становить 27 641,32 грн. та складається з: 15 850,79 грн. - неповернута сума кредиту; 11 473,51 грн. - прострочені відсотки; 317,02 грн. - нараховані відсотки, які у добровільному порядку не сплачує, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзив. Ухвалою суду від 11.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку. Ухвалою суду від 28.03.2022 було визнано явку представника позивача Акціонерного товариства "Кредобанк" обов`язковою. Ухвалою суду від 26.05.2022 було задоволено заяву представника позивача - адвоката Павленко С.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. У судове засідання 06.12.2022 п редставник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечував у разі неявки відповідача про ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, яка була встановлена судом за інформацією відповідного органу. Судом встановлено, що копія позовної заяви з додатками та судовими повістками повернулись на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 06.12.2022. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 т. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 20.12.2017 між ПАТ КБ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Договір за №7662432 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) (а.с.14, 15), за умовами якого, Банк зобов`язався для здійснення операцій з використанням банківської платіжної карти встановити по рахунку клієнта № [NUMBER] ліміт кредитування в сумі на строк та на умовах визначених цим Договором та Тарифами Банку для Тарифного пакету START, на умовах якого обслуговується рахунок. Сторонами у п. 1.3 Договору було узгоджено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20 000,00 грн.; загальний строк кредитування 360 днів. У п.1.4. Договору сторонами узгоджено реальну річну процентну ставку 34,49 % . Ліміт кредитування по рахунку встановлено терміном на 12 місяців. Також відповідно до умов вказаного договору сторони узгодили відповідальність сторін за неналежне виконання умов такого договору. Судом встановлено, що згідно з рішенням акціонера №03/2018 від 29.11.2018 ПАТ "Кредобанк" змінив своє найменування на АТ "Кредобанк", який являється його правонаступником, на що вказує статут АТ "Кредобанк" від 28.04.2020. Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому вказує на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо повернення грошових коштів отриманих відповідачем за кредитним Договором від 20.12.2017 за №7662432. Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Поняття кредитного договору визначено у ст. 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. З аналізу наведених слідує, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок подання доказів визначено ст.83 ЦПК України, відповідно до частини першої вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви до суду. На підтвердження обставини зазначених у позові позивачем надано Меморіальний ордер від 21.08.2020 за № 44322794 про перерахування грошових коштів за договором №7662432/1 від 19.11.2018 (а.с.7), що не відповідає номеру та даті укладеного між сторонами цього спору вищевказаного Договору за №7662432 від 20.12.2017, оскільки не відповідають номер такого договору та дата його укладення. Відповідно до Виписки по рух коштів по рахунку [PERSON] за період з 19.11.2018 по 13.10.2021 (а.с. 8-13), яка є первинним документом, вказано рахунок останнього № [NUMBER] , що не відповідає номеру рахунку, який сторони узгодили у договорі від 20.12.2017 за №7662432 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) відповідно до якого рахунок клієнта визначено за [NUMBER]. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №О7662432/1 від 19.11.2018 (а.с.6), заборгованості відповідача перед банком станом на 13.10.2021 становить 27 641,32 грн., яка складається з: 15 850,79 грн. - неповернута сума кредиту; 11 473,51 грн. - прострочені відсотки; 317,02 грн. - нараховані відсотки. 26.04.2021 за №99/2021 банком в адресу відповідача [PERSON] було направлено досудову вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором від 19.11.2018 (а.с.18). Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що між сторонами спору було укладено 20.12.2017 Договір за №7662432 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) з використанням банківської платіжної карти, відповідно до якого до використання підлягав рахунок клієнта № [NUMBER] . У той же час належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо передачі грошових коштів за вказаним кредитним договором на рахунок відповідача зазначений у Договорі не долучено, доказів зміни рахунку чи наявності кількох рахунків відкритих у банку відкритих на ім`я відповідача не додано, доказів користування відповідачем кредитними коштами в межах цього рахунку та Договору не надано, відтак позивачем не доведено невиконання умов саме цього Договору відповідачем. Ухвалою суду від 28.03.2022 було визнано явку представника позивача Акціонерного товариства "Кредобанк" в судове засідання для дачі пояснень обов`язковою для з`ясування вказаних вище обставин, утім останній використав своє право на розгляд справи у його відсутність, направивши до суду заяву відповідного змісту. Крім цього, в судове засідання не з`явився відповідач, що позбавило суд з`ясувати обставини, що підлягали доказуванню, усунути сумніви та розбіжності у наданих до позову доказах. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини наведені у позовній заяві, за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити. Розподіл витрат суд здійснює згідно Глави 8 ЦПК України, а так як в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені на його рахунок.

Outcome: dismissed