Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Криворізької міської нотаріальної контори Кучман Ірина Іванівна про визнання майна спільною власністю подружжя. В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом, [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її законний чоловік [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина. На момент смерті заповідача все майно подружжя: [PERSON] (Заповідач) і [PERSON] (вдови заповідача): речі звичайної домашньої обстановки та вжитку, 3-кімнатна квартира на 2 поверсі 2 поверхового житлового будинку, загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа-50,3 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; гараж в блоці № [NUMBER] , загальною площею 46,3 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, «Серпантин» гаражно-будівельне товариство по будівництву та експлуатації колективних гаражів-стоянок для власних автомобілів, гараж 2; акції у кількості 130 (сто тридцять) простих іменних акцій Акціонерного товариства відкритого типу «Д.Т.С.», (номінальна вартість однієї простої іменної акції 10000 карбованців, або 0.1 гривня), які випущені та зареєстровані Міністерством фінансів України 03.04.1995року, державний реєстраційний номер 144/1/95, які складають та акції у кількості 765 (сімсот шістдесят п`ять) ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» (номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня) - знаходилося у спільній сумісній власності подружжя без виділу часток. Спадкодавець [PERSON] (далі - "Заповідач"), призначив до спадкування за заповітом свою дочку [PERSON] , якій заповідано все майно, шо належало [PERSON] на день його смерті, та на яке він за законом мав би право. Після його похорон позивачка звернулась своєчасно у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірини Іванівни із заявою про прийняття спадщини та від неї дізналась, що за деякий час до своєї смерті її чоловік заповів все майно своїй дочці [PERSON] . Заповіт на її ім`я був посвідчений 27 травня 2013 року, реєстраційний номер спадкових справ № 1398, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман Іриною Іванівною і позивачка вважає його недійсним з наступних підстав. Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2014року На час складання заповіту її чоловіку виповнилося 66 років, останні 4 роки він був дуже хворий, у нього розвився віковий склероз і почастішали випадки несприйнятгя дійсних подій. Внаслідок цього ще за рік до смерті він перебував на обстеженні у невропатолога та психіатра. Однак спроби поліпшити його психічний стан позитивного результату не мали. На день посвідчення заповіту на користь [PERSON] у її чоловіка спостерігався процес психічного розладу. Тому позивачка стверджує, що він не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними під час складання та підписання ним заповіту на користь [PERSON] . У зв`язку з викладеним, позивачка просила суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 27 травня 2013 року, реєстраційний номер спадкових справ № 1398, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І.; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом право власності на: 3-кімнатну квартира на 2 поверсі 2 поверхового житлового будинку, загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа-50,3кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; гараж в блоці № [NUMBER] , загальною площею 46,3 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, «Серпантин» гаражно-будівельне товариство по будівництву та експлуатації колективних гаражів-стоянок для власних автомобілів, гараж№ [NUMBER] ; акції у кількості 130 (сто тридцять) простих іменних акцій Акціонерного товариства відкритого типу «Д.Т.С.», (номінальна вартість однієї простої іменної акції 10000 карбованців, або 0,1гривня), які випущені та зареєстровані Міністерством фінансів України 03.04.1995 року, державний реєстраційний номер 144/1/95; акції у кількості 765 (сімсот шістдесят п`ять ) ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» (номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня); зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. видати [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом на 3-кімнатну квартиру на 2 поверсі 2 поверхового житлового будинку, загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа-50,3кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; гараж в блоці № [NUMBER] , загальною площею 46,3 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, «Серпантин» гаражно-будівельне товариство по будівництву та експлуатації колективних гаражів-стоянок для власних автомобілів, гараж№ [NUMBER] ; акції у кількості 130 (сто тридцять) простих іменних акцій Акціонерного товариства відкритого типу «Д.Т.С.», (номінальна вартість однієї простої іменної акції 10000 карбованців, або 0,1гривня), які випущені та зареєстровані Міністерством фінансів України 03.04.1995 року, державний реєстраційний номер 144/1/95; акції у кількості 765 (сімсот шістдесят п`ять) ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» (номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня). Відповідачка [PERSON] з позовом не погодилась та вирішила разом із [PERSON] звернутись до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що на час смерті [PERSON] йому належала квартира, гараж та цінні папери, які були придбані за спільні кошти у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . Посилання позивачки [PERSON] на відсутність у [PERSON] будь яких прав на квартиру, гараж та цінні папери у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права є недоречним, тому що строк позовної давності обліковується з часу, коли особа дізналась про те, що її право на частину у спільній власності подружжя не визнається іншою особою. Не зважаючи на те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11 лютого 2002 року, між ними були збережені гарні відносини, тому вони могли б у будь який час за спільним бажанням визнати право власності на належні їм частки у спільній власності на речі, право власності на які ними було набуто за час шлюбу. 27 травня 2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким все належне йому на час смерті майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] . Це питання заздалегідь було узгоджено з [PERSON] , тому й не мало сенсу виділяти її частку у спільній сумісній власності подружжя. Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1398. [INFO] Ситніков [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] з письмовими заявами про прийняття спадщини звернулись як [PERSON] так і [PERSON] . Відповідно до закону, [PERSON] не будучи згадана в заповіті, не має права успадкувати як квартиру так і гараж з цінними паперами. Позивачки за зустрічним позовом зазначили, що їм не відомі жодні докази, які б свідчили про те, щоб [PERSON] в момент посвідчення заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. У зв`язку з викладеним, позивачки просили суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що не має права на спадщину яка відкрилась після смерті [INFO] Ситнікова [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на 1/2 частину у спільній власності подружжя: 3-кімнатну квартиру загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа-50,3кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; гараж № [NUMBER] в блоці № [NUMBER] , загальною площею 46,3 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, гаражно-будівельне товариство «Серпантин»; акції у кількості 765 (сімсот шістдесят п`ять) ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» (номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня); на акції ВАТ "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" у кількості 756 штук ( номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня. Ухвалою суду від 26.02.2015 року вирішено зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна про визнання особи такою, що не має права на спадкування та про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя прийняти до розгляду та об`єднати в одне провадження з первісною позовною заявою позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. До початку розгляду справи по суті стороною зустрічного позивача та її представником - [PERSON] заявлено клопотання про залишення зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна в частині визнання [PERSON] такою, що не має права на спадкування після смерті [PERSON] без розгляду. Ухвалою суду від 29.04.2015 року вирішено зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна в частині визнання [PERSON] , [INFO] такою, що не має права на спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] Ситнікова [PERSON] залишити без розгляду. Також, ухвалою від 02.07.2020 року провадження у вищезазначеній справі зупинено, до встановлення правонаступників після смерті відповідача [PERSON] та залучення до участі у справі її правонаступників. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась її донька [PERSON] , у зв`язку з чим, зважаючи на вступ у справу правонаступника, провадження у справі було поновлено. В подальшому, від представника позивача та представника відповідача, кожного окремо надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача за первісним позовом адвокат Павленко В.В. наголошував на задоволенні позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] адвокат Чепурнов В.І. просив відмовити у задоволенні первісного позову, та в свою чергу задовольнити зустрічні позовні вимоги. Третя особа: Приватний нотаріус Криворізької міської нотаріальної контори Кучман Ірина Іванівна неодноразово надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і позивачка [PERSON] перебували в шлюбі з 15 березня 2002 року (а.с. 12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 11 лютого 2002 року (а.с. 80). Матеріалами справи також встановлено, що [PERSON] 03.11.2001 року придбав трикімнатну квартиру на 2 поверсі 2 поверхового житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 17, 18). У квартирі по [ADDRESS] Ситніков [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані з 04.12.2001 року по 27.01.2014 рік. Зі спадкової справи №35-2014 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 72) Так, [PERSON] належало наступне майно: -3-кімнатна квартира на 2 поверсі 2 поверхового житлового будинку, загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа-50,3 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 17,18); -гараж в блоці № [NUMBER] , загальною площею 46,3 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, «Серпантин» гаражно-будівельне товариство по будівництву та експлуатації колективних гаражів-стоянок для власних автомобілів, гараж 2, підстава набуття права власності рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районої ради№417 від 21.10.2009 року (а.с. 21, 22); -акції у кількості 130 (сто тридцять) простих іменних акцій Акціонерного товариства відкритого типу «Д.Т.С.», (номінальна вартість однієї простої іменної акції 10000 карбованців, або 0.1 гривня), які випущені та зареєстровані Міністерством фінансів України 03.04.1995року, державний реєстраційний номер 144/1/95 (а.с. 26); -акції у кількості 765 (сімсот шістдесят п`ять) ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» (номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня) (а.с. 25). Згідно постанови приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Кучман І. І. від 03.11.2014 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на підставі того, що між ними виникла суперечка щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 34) Ст. 1216 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст.\~ст. 1233-1235 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 2\~ст. 1236 ЦК України\~передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За життя [PERSON] 27.05.2013 року склав заповіт, згідно якого останній заповів усе своє майно [PERSON] , [INFO] (а.с. 77). Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Кучман І. І. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 202 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 і 6\~ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За приписами ч. 1\~ст. 225 ЦК України\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч.2\~ст. 1257 ЦК України\~за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно п. 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. За приписами п. 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, правила\~ст. 225 ЦК\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Ухвалою суду від "17" липня 2017 р.\~ вирішено призначити у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна про визнання особи такою, що не має права на спадкування та про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання: - чи страждав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , яким-небудь психічним захворюванням на момент складання заповіту, а саме 27 травня 2014 року? \~\~\~\~\~\~ - чи міг [PERSON] на момент складання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу "Гейківська психоневрологічна лікарня "ДОР". Згідно висновку судово-психіатричного експерта №147 від 01.08.2017 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] встановлено, що [PERSON] в період часу складання та підписання ним заповіту страждав на хронічний стійкий розлад у формі органічного ураження головного мозку складного ґенезу, за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними під час складання та підписання заповіту 23 травня 2013 року (а.с. 209-220) Судом встановлено, що при проведенні вищезазначеної судово-психіатричної експертизи судовим експертом були додержані всі вимоги чинного законодавства, в межах його компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, відповідь на поставлене питання щодо того, чи міг [PERSON] на момент складання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, викладена повно та відповідає іншим фактичним даним, дослідницька частина узгоджена з підсумковою частиною висновку, висновок експертизи обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи. Аналізуючи викладені обґрунтування відповідача про те, що спадкодавець знаходився у адекватному стані, та будь-яких порушень психіки у нього не було, суд не приймає до уваги, оскільки, такі посилання є візуальним спостереженням та суб`єктивною оцінкою відповідача, яка не має спеціальної освіти для достовірної оцінки поведінки [PERSON] , а також суд вважає, що ці обґрунтування не узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з висновком судової експертизи. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що інших доказів, які б ставили під сумнів висновок експертизи, або спростовували його висновки стороною відповідача в ході розгляд справи суду не надано. Суд вважає, що зазначений висновок судово-психіатричної експертизи є об`єктивним, достовірним та правдивим, і, як наслідок, - покладається судом в основу судового рішення стосовно вирішення спору про визнання заповіту недійсним. Крім того, приймаючи до уваги п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, відповідно до якого зазначено, що згідно ст. ст.\~215\~та\~216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, - суд вважає, що в ході розгляду справи стороною позивача доведено факт порушення його прав, оскільки, позивач входить до кола спадкоємців та міг би успадкувати майно, яка належала померлому, а оспорюваним заповітом коло спадкоємців було змінено, а тому позивач є заінтересованою особою, права та законні інтереси якого порушено вчиненням відповідного правочину. Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що на час укладення оспорюваного правочину [PERSON] не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, при тому, що докази, які спростовують зазначені обставини, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача поза розумним сумнівом доведено наявність законних підстав для визнання заповіту недійсним, а стороною відповідача достатніми доказами ці обставини не спростовані, суд вважає, що в даній частині позов є обґрунтованим та законним, а отже підлягає задоволенню. Як встановлено з первісного позову, фактично [PERSON] пішов від першої дружини [PERSON] та не проживав спільно, не вів загальне господарство з [PERSON] з 1999року. З 2000року до квітня 2001 року він проживав на той час з [PERSON] . Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у\~постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року му справі № 686/8440/16-ц. Суд звертає увагу на те, що після купівлі спірної свартири [PERSON] та [PERSON] разом були зареєстровані та проживали у вказаній квартирі, що свідчить про те, що в період купівлі нерухомості [PERSON] не мав спільного побуту з [PERSON] та перебував в процесі розлучення, при цьому перебував у цивільному шлюбі з Позивачкою. Доказів, котрі б спростовували дану позицію матеріали справи не містять. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно п.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належним чином набув право власності на майно у встановленому законодавством України порядку, а позивач є його дружиною, що підтверджується наявними у справі доказами. З огляду на приписи чинного законодавства, суд вважає встановленими наявні правові підстави для визнання за нею право власності на вищевказане майно у порядку спадкування за законом. Вирішуючи по суті позовні вимоги щодо зобов`язання приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 3-кімнатну квартиру на 2 поверсі 2 поверхового житлового будинку, загальною площею 81,3 кв.м., житлова площа-50,3кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; гараж в блоці № [NUMBER] , загальною площею 46,3 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, «Серпантин» гаражно-будівельне товариство по будівництву та експлуатації колективних гаражів-стоянок для власних автомобілів, гараж№ [NUMBER] ; акції у кількості 130 (сто тридцять) простих іменних акцій Акціонерного товариства відкритого типу «Д.Т.С.», (номінальна вартість однієї простої іменної акції 10000 карбованців, або 0,1гривня), які випущені та зареєстровані Міністерством фінансів України 03.04.1995 року, державний реєстраційний номер 144/1/95; акції у кількості 765 (сімсот шістдесят п`ять) ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» (номінальна вартість однієї акції 1,00 гривня) суд виходить з наступного: У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі\~№ 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до\~Закону України «Про нотаріат». У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18)\~Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Outcome: partial