Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

у листопаді 2022 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ТОВ «Бау Експрес» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що наказом № 14-к від 31.08.2021 року вона була прийнята на роботу у ТОВ "Бау Експрес" на посаду менеджера з адміністративної відповідальності. Наказом № 12/08 від 12.08.2022 рку позивач була звільнена з вказаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте відповідач не здійснив розрахунок при звільненні, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 64 500 грн. за період з листопада 2021 року по серпень 2022р. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача ТОВ «Бау Експрес» невиплачену заробітну плату в сумі 64 500,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2022 р. по 01.11.2022 року у розмірі 13 000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 26) Відповідач ТОВ «Бау Експрес» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що наказом № 14-к від 31.08.2021р. [PERSON] була прийнята на посаду менеджера з адміністративної відповідальності ТОВ «Бау Експрес». Згідно наказу № 12/08 від 12.08.2022р. [PERSON] була звільнена з вказаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. З позову вбачається, що відповідач при звільненні не здійснив повний розрахунок по виплаті заробітної плати та не видав позивачу трудову книжку, у зв`язку з чим виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 64 500 гривні 00 копійок. Крім того, відповідач має сплатити їй компенсацію за затримку виплати заробітної плати за 2 місяці в розмірі 13 000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження розрахунку заборгованості позивач надала довідку Пенсійного фонду України форми ОК-5 та інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з яких вбачається, що заборгованість по заробітній платі виникла за період з листопада 2021 року по серпень 2022р. З позову вбачається, що відповідачем нараховувалась їй мінімальна заробітна плата, встановлена законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ "Бау Експрес" мав перед позивачем заборгованість із заробітної плати за період з 01 листопада 2021р. по 01 вересня 2022 р. на загальну суму 64 500,00 грн. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 64 500 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Позивач також просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 вересня 2022 року по 31 жовтня 2022 року. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України 29 січня 2014 року в справі № 6-144ц13. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 розділу 4 зазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Повний розрахунок з позивачем ТОВ «Бау Експрес» не проведено. Позивач зазначає про те, що відповідачем нараховувалась їй мінімальна заробітна плата, встановлена законодавством України. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.09.2022 року по 31.10.2022 року, належний до стягнення на користь позивача становить 13 000,00 грн. Вказаний розрахунок відповідачем жодним чином не спростовано. Враховуючи, що відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості по заробітної плати у строки, встановлені частиною 1 ст. 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від товариства при звільненні, не виплатив ці суми і на час розгляду справи судом, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 64 500,00 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2022р. по 01.11.2022 року у розмірі 13 000,00 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 2 481,00 грн. судового збору.

Outcome: approved