Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 02.09.2022 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2020 року по квітень 2022 у розмірі 49\~724,57 грн. Обгрунтовуючи позов позивач вказала, що відповідно до виконавчого листа виданого на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Однак, станом на момент подачі позову до суду, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Внаслідок чого, за період з листопада 2020 по квітень 2022 утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 49\~724,57 грн, що підтверджується розрахунком державного виконавця. Аліменти, це періодичні платежі, які повинні сплачуватися щомісячно. Несвоєчасна їх оплата передбачає настання наслідків відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у виді сплати неустойки (пені), у розмірі одного відсотка від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості по аліментах. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів з жовтня 2020 по 01.05.2022 становить 72543,16 грн., а розмір боргу за вказаний період складає 49724,57 грн. В зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з жовтня 2020 по квітень 2022 року у розмірі 49\~724,57 грн. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою від 05.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження по справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання суд призначив на 10:00 год. 29.09.2022 (а.с.14). 29.09.2022 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив відкласти розгляд справи на 10 год. 00 хв. 24.10.2022 (у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача у справі) (а.с.20). 19.10.2022 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заборгованість по сплаті аліментів настала не з його вини. При цьому посилається на п.22 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України, відповідно до якого при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою, або неправильним перерахунком аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач зазначає, що дійсно згідно розрахунку державного виконавця від 03.06.2022 №47817811 він має заборгованість по сплаті аліментів. Однак, він не мав умислу ухилятись від сплати аліментів та регулярно їх сплачував, хоч і не в повному обсязі, так як вимушений був залишати собі хоч незначні кошти для забезпечення своєї життєдіяльності. Крім того, він має ще дві доньки від другого шлюбу, на утримання яких він також повинен сплачувати аліменти. Фактично він не мав можливості сплачувати аліменти в повному розмірі виходячи з розміру отримуваної ним у 2020-2022 роки заробітної плати, що підтверджується доданими до відзиву документами, а саме: витягом з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.02.2022, довідкою УПФУ форми 0К-5 від 14.02.2022, довідкою УСЗН Бучанської РДА Київської області від 08.02.2022 за №08-15/24, довідкою з Державного центру зайнятості від 26.01.2022 за №168. Крім того, у зв`язку з введенням воєнного стану на початку березня його матеріальне становище значно погіршилося, однак відповідач прикладав та буде прикладати максимум зусиль для належного утримання своєї доньки - [PERSON] , [INFO] . На даний час він влаштувався на роботу та почав добровільно сплачувати аліменти на її утримання. 15.09.2022 він надіслав поштовим переказом 12\~000 гривень. Відтак вважає, що заборгованість по аліментах виникла з незалежних від нього причин, що свідчить про відсутність у нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах, а тому підстав для стягнення з нього неустойки за прострочення їх сплати не має (а.с.25-40). 24.10.2022 сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву, в якій спросить відкласти розгляд справи в зв`язку з необхідністю підготовки відповіді на відзив. Розгляд справи відкладено на 11:00 год. 17.11.2022 (а.с.41-42). 09.11.2022 на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутності. В заяві відповідає зазначає, що заперечує проти позову в повному обсязі. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.45-46). 17.11.2022 о 11:00 год. вказана справа не розглядалась у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Житомирській області (а.с.49). Суд відклав розгляд справи на 06.12.2022, про що повідомив учасників справи. 06.12.2022 в судовому засіданні представник позивача адвокат Колосінський І.А., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №727 від 28.10.2022, подав до суду відповідь на відзив разом із доказом направлення його відповідачу, в якому просив задовольнити позов повністю, уточнивши лише період стягнення неустойки, а саме: з жовтня 2020 по квітень 2022. Вказав, що твердження відповідача про те, що він не мав можливості сплачувати аліменти в повному розмірі у 2020-2022 роках спростовується поданими до відзиву на позов документами, згідно яких із жовтня 2020 по грудень 2021 він мав дохід, який зазначений в розрахунку державного виконавця. Довідка, видана Києво-Святошинським районним центром зайнятості 26.01.2022 свідчить про перебування відповідача на обліку як безробітного в період з 23.12.2021 по день видачі довідки 26.01.2022. Сплачені 16.09.2022 12057,60 грн. позивач отримала в якості зменшення сукупного розміру заборгованості, який станом на кінець травня 2022 становив 104 тис.грн. Позов підтримав повністю, просив його задовольнити. (а.с.50-51). Відповідач 06.12.2022 в судове засідання не з`явився. Заява про розгляд справи у його відсутність надійшла до суду 07.12.2022, тобто після розгляду справи судом. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу стягнення пені за прострочення сплати аліментів на неповнолітню доньку. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.2007(а.с.7). 13.12.2012 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством з дня надходження позову до суду, тобто з 16.08.2012 та до повноліття дитини (а.с.5). Постановою головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Ю.П. Ушенко від 31.10.2013 відкрито виконавче провадження №40516300 з виконання виконавчого листа №2/0624/817/2012 від 10.01.2013 виданого Черняхівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2012 і до повноліття дитини (а.с.6). Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03.06.2022 №47817811, виданий головним державним виконавцем Вишневського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Л.М.Міщенко, свідчить про те, що станом на 31.05.2022 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь дочки [PERSON] , [INFO] по виконавчому листу №2/0624/8178/2012 від 10.01.2013 виданого Черняхівським районним судом Житомирської області становить 104\~868, 18 грн.(а.с.8-9). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно ч. 1ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до ч.1 та 2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Звертаючись до суду із вимогою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, [PERSON] вказала, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті їй аліментів, що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Судом встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку несвоєчасним виконанням покладених на відповідача обов`язків по сплаті аліментів, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 104868,18 грн та за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати аліментів позивач заявила до стягнення з відповідача на підставі ст.196 СК України пеню у розмірі 49724,57 грн. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У відповідностідо ч.4 ст. 263ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 (справа №572/1762/15-ц) роз`яснено, як слід розуміти правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме вказано, що, при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно розрахунку позивача розмір пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] за період з жовтня 2020 року по квітень 2022 року становить 72\~543,16 грн. Разом з тим розмір пені відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах. Розмір заборгованості по аліментах за період з 31 жовтня 2020 року по 30 квітня 2022 року відповідно до розрахунку, проведеного головним державним виконавцем Вишневського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Л.М.Міщенко, становить 49\~724, 57 грн. Вказаний розрахунок на час розгляду справи в суді ніким не оспорений, а тому є дійсним. Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що наданий позивачем розрахунок є таким, що здійснений відповідно формули, яка наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та роз`яснень, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі №333/6020/16-ц, є обґрунтованим. Розрахунок хочі містить деякі арифметичні неточності, однак в цілому вони не впливають на загальну суму, яка підлягає стягненню, оскільки розмір пені обмежується загальним розміром заборгованості по аліментах за вказаний період і не може бути більшим за нього. В зв`язку з цим, незалежно від розміру загальної суми пені, нарахованої за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2020 по 30.04.2022 відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України, розмір пені обмежується розміром заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, тобто не може бути більшим ніж 49\~724,57 грн. На підставі вимог ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Надані відповідачем у відзиві докази про те, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з його вини, оскільки він не мав умислу ухилятись від сплати аліментів та регулярно їх сплачував, хоч і не в повному обсязі, не спростовують твердження позивача про неповажність причин несплати аліментів. Крім того, відповідач не оспорює розрахунок державного виконавця про розмір заборгованості по аліментах. Посилання відповідача на те, що він має ще дві доньки від другого шлюбу, на утримання яких він також повинен сплачувати аліменти як доказ поважності причин несплати аліментів в повному розмірі суд не приймає до уваги та вважає за необхідне в даному випадку роз`яснити відповідачеві його право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів відповідно до вимог ст.192 СК України. Крім того, суд, вирішуючи спір по суті, приймає до уваги вимоги ч.3 ст.15 СК України, відповідно до якої особа не вважається такою, що ухиляється від виконання сімейного обов`язку, якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку. У доводах відповідача суд не вбачає інших поважних причин, через які він не може виконувати обов`язки по утриманню дитини [PERSON] , [INFO] , у виді сплати аліментів до її повноліття. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджених наявних у справі доказі, враховуючи, що відповідачем порушено зобов`язання по сплаті аліментів, внаслідок чого допущена заборгованість станом на 31.05.2022 в розмірі 104868, 18 грн., суд обмежує розмір пені сумою заборгованості по аліментах та задовольняє позов в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог у розмірі 49\~724,57 грн. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином у порядку ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач у силу норм \~статті 5 Закону України "Про судовий збір"\~звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, судові витрати покладаються на відповідача. Тому суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved