Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

10.11.2021 р. [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM фургон, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 р.випуску; зобов`язання виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис щодо обтяження (заборони відчуження) означеного транспортного засобу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 26.10.2012 р., попередньо домовившись про ціну договору та всі істотні умови, уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоприват» заяву про приєднання до публічного договору лізингу № ROG0A!0000392285 від 26.10.2012 р. на надання фінансового лізингу. Предметом договору є транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM фургон, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 р.випуску; строк дії договору 60 місяців, а 07.12.2017 р. повністю погасив свої фінансові зобов`язання. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії передано до Печерського районного суду м. Києва, справа надійшла до суду 16.12.2021 р., 20.12.2021 р. передана судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями). Ухвалою суду від 21.12.2021 р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 13.01.2022 р. через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 21.12.2021 р. Ухвалою суду від 18.01.2022 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» подано відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. [PERSON] , звертаючись до суду із вимогамидо Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії, свої вимоги обґрунтовує статтею 16 ЦК України, згідно частини першої якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; обґрунтовує статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно пункту 17 частини першої якої послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; згідно пункту 7 частини першої якої договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ); обґрунтовує статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізин», згідно абзаців 3-5 частини першої якої лізингодавець - юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу; лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування; продавець (постачальник) - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, в якої лізингодавець набуває у власність майно на підставі договору купівлі-продажу або договору поставки для подальшої передачі лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу; обґрунтовує статтею 806 ЦК України, згідно частини першої якої за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі); обґрунтовує статтею 328 ЦК України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом; обґрунтовує статтею 598 ЦК України, згідно частини першої якої зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; обґрунтовує статтею 599 ЦК України, згідно якої припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Між тим, порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу (частина перша статті 7 Закону України «Про фінансовий лізин»). Надані суду документи, зокрема заява про приєднання до публічного договору лізингу № ROG0A!0000392285 від 26.10.2012 р., свідчать про те, що [PERSON] , лізингоодержувач, який діє на підставі особистого волевиявлення,

Outcome: dismissed