Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

30.11.2022 до суду надійшла вказана заява, у якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі №753/5749/22 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. Заява обґрунтована наступним. Дарницьким районним судом міста Києва 25.11.2022 ухвалено рішення у цивільній справі №753/5749/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, яким позовну заяву [PERSON] задоволено, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Оскільки позивачем в позові було заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, позивач в строк, визначений законом, надав докази понесених витрат на правничу допомогу в сумі 15 000 грн, тому просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, що понесені позивачем. У судове засідання заявник - представник позивача та відповідач у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача просила розглянути заяву без її участі та участі позивача. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою сторін. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд встановив наступні обставини приходить до таких висновків. В провадженні Дарницького районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації Рішення суду від 25.11.2022 позовну заяву [PERSON] задоволено, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Під час винесення рішення питання про розподіл судових витрат не вирішувалось. Стороною позивача у позові заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі гонорару адвоката у сумі 15 000 грн та судового збору у розмірі 992,40 грн, протягом п`яти днів з дня винесення рішення у справі стороною позивача на підтвердження понесених судових витрат до суду надано Договір № 01-05/2022 про надання правової допомоги від 27.05.2022 (далі - Договір), відповідно до п. 3.1. якого клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надається у порядку та строки, визначені у додаткових угодах; Додаткову угоду №1 до Договору від 27.05.2022 (далі Додаткова угода №1), відповідно до п. 2 якої, розмір гонорару складає 15 000 грн; прибуткові касові ордери від 27.05.2022, 27.07.2022, 18.08.2022, 06.09.2022, Акт наданих послуг до Договору від 30.11.2022. Частиною 1 ст. 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не скористався правом надати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, стороною позивача документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн не є завищеними, є реальним та розумним, а відтак підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved