Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Подоль А.В. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] грошові кошти, передані відповідачу за договором позики від 02.06.2020 року у сумі 25000 доларів США, що на дату подання позову за курсом НБУ складає 682 032, 30 грн. 30 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 815 доларів США та судовий збір. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог вказав, що позивач передала готівкою [PERSON] вищезазначені грошові кошти, на підтвердження чого складено розписку з визначенням кінцевого терміну повернення позики до 03.09.2020 року. Станом на день звернення до суду борг позивачу не повернуто. Ухвалою суду від 23.12.2021 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача адвокат Забродський О.А. подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 02.06.2020 року укладено договір позики, згідно якого [PERSON] як позичальник отримала грошові кошти в сумі 25000,00 доларів США про, що складена відповідна розписка від 02.06.2020 року. (а.с. 8). Умовами договору сторони встановили обов`язок позичальника повернути кошти до 03.09.2020 року. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 545 ЦК прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наявність у позивача боргового документа підтверджує невиконання обов`язку боржника, взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач у встановлений договором строк не виконала. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, три відсотки річних стягується у тій валюті у якій надавалась позика. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 6\~820,32 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.2291244798.1 від 06.10.2021 року. (а.с. 22). Суд погоджується із розрахунком зазначеним в позовній заяві позивачем. Згідно до розрахунку, долученого до матеріаалів даноїх справи, заборгованість відповідача складається з: 25000,00 доларів США боргу, та 815 доларів США процентів у зв`язку з простроченням зобов`язань, а загалом 25815,00 доларів США. (а.с. 8-9). За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованості за договором позики від 02.06.2020 року у сумі 25000 (Двадцять п`ять тисяч) доларів США та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 815 (Вісімсот п`ятнадцять) доларів США. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 820 грн. 32 коп. судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved