Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

02.06.2022 позивач пред`явив позов до відповідачів, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.09.2022., просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ.» 84019,27 грн. матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2600 грн. за проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу, 20260, 09 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика за період з 16.12.2021 по 28.09.2022, 16 411, 49 грн. за період з 01.01.2022 по 28.09.2022 інфляційні втрати, 1981,93 грн. за період з 16.12.2021 по 28.09.2022 3% річних та 50 000, 00 грн. моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 01 липня 2021 року о 10:30 год. у м.Червонограді Львівської області, на перехресті вулиць Львівська-Промислова сталось ДТП за участі транспортних засобів «Renault Logan» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільна відповідальність була застрахована згідно полісу № 200773137 та транспортного засобу "Toyota Avensis" д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.Оскільки в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відповідно до постанови Червоноградського міського суду Львівської області справа № 459/2021/21, провадження № 3/459/901/2021 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, на нього було накладено стягнення у виді штрафу, дана постанова суду набрала законної сили. У подальшому позивач зробив письмове повідомлення про ДТП в ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.АЙ.». Також телефонним зв`язком звертався до відповідача з приводу страхового випадку, однак відповіді щодо оцінки збитків, виплати страхового відшкодування не отримав. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнути пеню, інфляційні втрати, 3% річних від суми невиплаченого страхового відшкодування, суму незалежної експертної оцінки транспортного засобу та моральну шкоду. 10.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 03.10.2022, 31.10.2022 судові засідання відкладено для виклику відповідачів. 11.11.2022 позовну заяву позивача залишено без руху для усунення недоліків. 09.12.2022 сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Відповідачі та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини неявки не повідомили. При цьому, відповідачами не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази, суд вирішив наступне. Судом встановлено, що 01 липня 2021 року о 10:30 год. у м.Червонограді Львівської області, на перехресті вулиць Львівська-Промислова сталось ДТП за участі транспортних засобів «Renault Logan» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільна відповідальність була застрахована згідно полісу № 200773137 та транспортного засобу «Toyota Avensis» д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.АЙ.» згідно полісу № 200773137, строк дії договору страхування з 31.07.2020 р. по 30.07.2021 року. 02 липня 2021 року позивач зробив письмове повідомлення про ДТП в ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.АЙ.», що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 02.07.2021. 31.07.2021 набрала законної сили постанова Червоноградського міського суду Львівської області від 20.07.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 459/2021/21, якою [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром 850 грн. Даною постановою суд визнав винним [PERSON] у тому, що останній 01 липня 2021 року о 10:30 год. у м.Червонограді Львівської області, на перехресті вулиць Львівська-Промислова, керуючи автомобілем марки «Renault Logan» державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, наближаючись до перехрестя, не надав переваги в русі автомобілю «Toyota Avensis» д.н.з [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б., 16.11 ПДР України. Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону, страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно з доводами позовної заяви, які відповідачем в належний спосіб не спростовані, страховик вказаних зобов`язань не виконав, свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків до позивача не направив. Положеннями п. 3 ст. 34 Закону встановлено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Користуючись зазначеним правом, позивач самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди та 27 серпня 2021 р. уклав з оцінювачем, суб`єктом оціночної діяльності Федорченко Віктором Степановичем , договір про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 27.08.2021. Так, згідно зі звітом № ФС-117 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного Федорченко Віктором Степановичем , вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Toyota Avensis» д.н.з [NUMBER] , внаслідок ДТП становить 84019,27 грн. Відповідно до прибуткового касового ордера № 27/08/21 від 27.08.2021 року за проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу позивачем сплачено 2600,00 грн. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до статті 36.2. Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, завданої йому пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належного йому автомобіля марки «Toyota Avensis» д.н.з [NUMBER] , що була визначена Федорченко Віктором Степановичем у звіті про оцінку колісного транспортного засобу № ФС-117 в розмірі 84019,27 грн. Також з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.АЙ.» на користь позивача в порядку ст. 22 ЦК України підлягають стягненню понесені позивачем матеріальні збитки в розмірі вартості проведеного Федорченко Віктором Степановичем автотоварознавчого дослідження в розмірі 2600,00 грн. відповідно до прибуткового касового ордера № 27/08/21 від 27.08.2021 року. Згідно ст. 36.5. Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Визначених Законом № 1961-IV 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування закінчилось 15 грудня 2021 року, тому з 16 грудня 2021 року позивач має право на стягнення пені. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Відтак позивач маю право на стягнення з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.АЙ.» за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно наведеного позивачем розрахунку за період часу з 16.12.2021 року по 28.09.2022 р. сума боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, за період з грудня 2021 року по вересень 2022 року, становить 16 411,49 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1981,93 грн. та 20 260,09 грн.- пені. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних індексів інфляції та за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності зазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Крім того, відповідно до ст. 41-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Під час розгляду справи позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження його ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка останнім оцінена в сумі 50 000 грн., задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 84 019,27 грн. матеріальної шкоди, 2600,00 грн. за проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу, 17 295,77 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 20 260, 09 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 16 411, 49 грн. інфляційних втрат, 3% річних в розмірі 1 981, 93 грн. та про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1044,98 грн. в частині позову майнового характеру та 992,40 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру. Оскільки судом задоволено вимоги у частині стягнення майнової шкоди, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збрі у розмірі 1044, 98 грн.

Outcome: partial