Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Малик О.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.01.2021 року по вул. Хмельницьке шосе, 107 В, у м. Вінниця, [PERSON] (відповідач по справі), керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO, держаний номерний знак: [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб TOYOTA CAMRY, держаний номерний знак: [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу [PERSON] , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим позивачу завдано майнову шкоду. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2021 року, у справі про адміністративне правопорушення №127/2214/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 17.01.2021 року. [PERSON] вину, щодо вчинення ДТП- визнав. Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АР №7296242 від 22.05.2020 року, [PERSON] застрахував свою відповідальність у ПАТ «Страхова група «ТАС». 04.03.2021 року на підставі звернення до офісу ПАТ «Страхова група «ТАС» у м. Дніпрі позивачу [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 27 919, 83 грн., шляхом безготівкового перерахування на банківську картку у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Однак, фактично загальна вартість використаних матеріалів та виконаних робіт з відновлення (ремонту) пошкодженого транспортного засобу проведених за рахунок позивача у м. Дніпрі, в центрі кузовних робіт автоцентру ПП «Аєліта, ПП [PERSON] та ПП [PERSON] склала 73\~700 грн. Таким чином різниця між завданою позивачу матеріальною шкодою, а саме понесеними витратами на ремонт транспортного засобу та страховим відшкодуванням становить 45 780,17 грн. (73 700,00 грн - 27 919, 83 грн). Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування, що було нараховано, 11.05.2021 року позивач [PERSON] звернулась до ПАТ «Страхова група «ТАС» із повторною письмовою заявою, щодо виплати додаткового страхового відшкодування у сумі 45 780,17 грн., однак відповідь на дану заяву не отримала. У зв`язку із залишенням ПАТ «Страхова група «ТАС» заяви від 11.05.2021 без уваги, позивач звернулась до відповідача [PERSON] із заявою про відшкодування завданої шкоди, однак відповідь на дану заяву також не отримала. Враховуючи вищевикладене позивачка змушена звернутися до суду із позовом в якому просить суд стягнення з відповідача на її користь матеріальну шкоду, заподіяну у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 45\~780,17 грн., матеріальну шкоду, заподіяну у наслідок дорожньо-транспортної пригоди та у відшкодування моральної шкоди 25 000,00 грн., а також про стягнення з відповідачів судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін. Надано строк відповідачам для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. 18.10.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому він позовні вимоги визнав частково на суму 1\~500 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу (розмір франшизи) в іншій частині позовних вимог просив відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що позивач звертаючись до суду із даним позовом про стягнення матеріальної шкоди стверджує, що отримав страхове відшкодування від Страхової компанії «Княжа». Однак, при цьому не враховує приписів ст. 1194 ЦК України, згідно якої страхувальник несе майнову відповідальність перед потерпілим лише у тому разі, коли розмір страхового відшкодування не покрив увесь розмір заподіяної матеріальної шкоди. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу від 22.05.2020 року № АР/7296242 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. Франшиза 1500 грн. Однак, позивач [PERSON] не пред`являє претензій до ПрАТ «Страхової групи «ТАС», а безпідставно звернулася із позовом до відповідача. Хоча, згідно її розрахунків, розмір заподіяної матеріальної шкоди не перевищує страхової суми (130 000 грн. > 73 700 грн.). Щодо заявлених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 25\~000 грн., то вважає їх необґрунтовано високим, та таким що не відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності, а також не доведеними, а тому просить суд відмовити в цій частині позовних повністю. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2022 року, у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено. Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що наявні підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 17.01.2021\~року по\~вул.\~Хмельницьке шосе,\~107\~В,\~у м.\~Вінниця,\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом CHEVROLET\~AVEO,\~держаний номерний\~знак:\~ [NUMBER] ,\~не був\~уважним,\~не стежив\~за дорожньою\~обстановкою,\~не вибрав\~безпечної швидкості\~руху,\~внаслідок чого\~скоїв наїзд\~на припаркований\~транспортний засіб\~TOYOTA\~CAMRY,\~держаний номерний\~знак:\~ [NUMBER] ,\~який відповідно\~до свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~належить позивачу\~ [PERSON] ,\~в результаті\~чого транспортний\~засіб отримав\~механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим позивачу завдано майнову шкоду. Своїми діями [PERSON] допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2021 року, у справі про адміністративне правопорушення №127/2214/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. [PERSON] в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення вину, щодо вчинення ДТП- визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки «TOYOTA CAMRY, держаний номерний знак: [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/7296242. Франшиза згідно Полісу становить 1500,00 грн. Позивачка зазначає, що ПрАТ АТ «СГ «ТАС (приватна)» виплатило на її користь 27\~919,83 грн. Загальна вартість використаних матеріалів та виконаних робіт з відновлення (ремонту) пошкодженого транспортного засобу проведених за рахунок позивача у м. Дніпрі, в центрі кузовних робіт автоцентру ПП «Аєліта», ПП [PERSON] та ПП [PERSON] склала 73\~700 грн., що підтверджується замовленнями-нарядами на виконання робіт (наданих послуг)та квитанціями про оплату позивачем [PERSON] відповідних відновлювальних робіт (а.с.12-21). Таким чином, різниця між завданою позивачу матеріальною шкодою, а саме понесеними витратами на ремонт транспортного засобу та страховим відшкодуванням становить 45 780,17 грн. (73 700,00 грн. - 27 919, 83 грн.). Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України\~встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належать, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ст. 22 ЦК України\~збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Тому, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно до ст. 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий МТСБУ) відповідну заяву. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Відповідно до ст. 36.2 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаних: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими\~прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст..ст. 32 та/або 37 цього Закону прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СГ «ТАС (приватна)» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/7296242 від 23.05.2020 року. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу від 22.05.2020 року № АР/7296242 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. Франшиза 1500 грн. Таким чином, відшкодування шкоди [PERSON] можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. 11.05.2021 року позивач [PERSON] звернулась до АТ «Страхова група «ТАС» із повторною письмовою заявою, щодо виплати додаткового страхового відшкодування у сумі 45 780,17 грн., однак відповідь на дану заяву не отримала. (а.с. 22). Разом з тим, відмова у виплаті страхового відшкодування за заявою потерпілої не свідчить про те, що у страховика на виникло обов`язку з відшкодування шкоди. Шкода не відшкодовується лише у випадках, визначених ст. 32 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В такому разі потерпіла не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення відшкодування у межах загальних строків позовної давності. При цьому строк на подачу заяви про виплату страхового відшкодування не являється строком позовної давності, тому суд повинен розглядати позовні вимоги і дати оцінку правовідносинам між сторонами. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 надала висновок, згідно якого отримавши відмову страхової компанії у виплаті з вини потерпілого через пропуск ним строку звернення з заявою про виплату страхового відшкодування, то потерпілий не може заявити вимогу на стягнення збитку з винуватця. Проте, відповідних вимог до АТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди [PERSON] не заявила, а пред`явила позов лише до [PERSON] , хоча розмір відшкодування 45 780,17 грн. (73 700,00 грн. - 27 919, 83 грн.), не перевищує ліміту відповідальності страховика. Тому позов [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача [PERSON] , 1\~500 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу (розмір франшизи). Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач вказала, що фізичний біль і страждання спричинили ряд негативних наслідків, зміни способу життя, тому моральні втрати оцінила на суму 25 000 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3ст. 23 ЦК України). Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Дану правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2020 по справі № 752/17832/14-ц. З огляду на викладене суд,

Outcome: partial