Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач в серпні 2022 року звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів стягнутих з нього рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2017 року на утримання доньки [PERSON] з 1/3 частки до 1/6 частки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наразі у нього змінився сімейний стан, він вдруге одружився та в нього народилася донька. Крім того, позивач наголошує на тому, що змінився його матеріальний стан, оскільки його заробітна плата значно зменшилася. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2022 року провадження по справі відкрите. Відповідач надав відзив на позов , в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відзив обґрунтований тим, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, незважаючи на народження дитини, майновий стан позивача не погіршився, він придбав новий автомобіль, та фактично не змінив способу життя. У вступному слові представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позову з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у вступному слові просила в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року у справі № 331/5567/17. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2017 у справі №331/5565/17 з [PERSON] на користь\~ [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3\~ частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 11.08.2017 року до повноліття дитини. 11 вересня 2021 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] у позивача народилася донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] згідно розрахунку зі сплати аліментів та довідки про відсутність заборгованості, виданої Заводським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), станом на 01.07.2022 року заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] не має. Крім того, судом встановлено, що позивач працює у ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» , і починаючи з березня 2022 року, розмір нарахованої йому заробітної плати зменшився. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про охорону дитинства»\~всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі\~статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки в іншому шлюбі він має доньку [PERSON] , [INFO] , крім того, з березня 2022 року розмір його заробітної плати зменшився. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Зазначені висновки\~викладені у\~постанові Верховного\~суду від 21 липня 2021 року\~\~\~\~у справі\~№ 691/926/20. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~\~\~\~\~\~\~\~ статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи справу, суд приходить до висновку , що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що у нього відбулася зміна сімейного стану,\~народження дитини [PERSON] , [INFO] , та зміна матеріального стану, оскільки дійсно з березня 2022 року, розмір заробітної плати, що позивач отримує у ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» зменшився. Суд також зауважує, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Збільшення доходів у [PERSON] не встановлено. Доводи відповідача щодо наявності у вланості позивача гаражу та придбання останнім нового автомобіля, суд вважає безпідставними, оскільки гараж придбаний [PERSON] в ГО ГТ «ТИТАН» 16.10.2016 року , а автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т 13110 , 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , був зареєстрований за позивачем 12.02.2022 року, тобто фактично до виникнення обставин , що були підставою звернення до суду з вказаним позовом. Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду. У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про судові витрати слід вирішитри відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved