Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 13 жовтня 2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, а також втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім`я остаточно розпалась та подальше спільне життя є неможливим. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, але представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 жовтня 2001 року Виконкомом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 13 жовтня 2001 року (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 квітня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 389 (а.с. 6). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, а також втрачено почуття любові та поваги один до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved