Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся із вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи свій позов тим, що відповідно до заяви № б/н від 31.05.2012 року [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зазначає, що при підписанні Анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання Анкети - заяви, що підтверджується підписом відповідача у Анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документі у письмовому виді. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS - ресурс, зазначений банком. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 15000,00грн. Вказує, що пунктом 1.3.2.3. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, про що Банк повідомляє клієнта щодо внесення змін шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua; розміщення інформації у відділеннях Банку; смс повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у системі «Приват24» тощо. Окрім того зазначає, що згідно п. 2.1.12.3. відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до Договору, а на підставі п. 2.1.5.5. Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, згідно до п. 2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки Універсальна та 84,0% - для картки Універсальна голд. Зазначає, що банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у зв`язку з чим станом на 26.01.2022 року має заборгованість у розмірі - 24209,72 грн., з яких: 19569,78 - заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 19569,78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4639,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 24209,72. за кредитним договором № б/н від 31.05.2012 року та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп. 01.12.2022 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» Савіхіної А.М. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Зі змісту заяви вбачається, що представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 31.05.2012 року у розмірі 14997,39 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 14997,39 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, правом на надання відзиву не скористалася, через канцелярію суду подала заяву про часткове визнання позову, оскільки 09.12.2022 року сплатила 5100,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Просила суд врахувати дану обставину при ухваленні рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи в межах наданих письмових доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 31.05.2012 року [PERSON] підписала Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Окрім того, 01.07.2020 року під особистий підпис була ознайомлена із інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту із обраних нею умов кредитування (а.с. 17-20). До Анкети - Заяви додано копію Витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільговий період» (а.с.21-44зврт.). До позову представником позивача додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.05.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 31.05.2015 року, станом на 30.04.2019 року та станом на 26.01.2022 року (а.с.06-13); копію Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.14-15); копію Довідки про наданні кредитні картки та термін їх дії (а.с. 16); копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку (а.с.17-20); копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільговий період» (а.с.21-44зврт.); копію відомостей з ЄДРПО (а.с. 50-50 зврт.); копію довіреності № 3914-К-Н-О від 28.08.2020 року (а.с.49-49 зврт.); копію банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року (а.с. 51); копію Виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.52-52зврт); копію витягу із Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.53-54); копію виписки за договором б/н за період з 3105.2012 року по 27.01.2022 року (а.с.55-66 зврт.). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 31.05.2012 року, [PERSON] станом на 26.01.2022 року має заборгованість у розмірі - 24209,72 грн., з яких: 19569,78 - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 19569,78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4639,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісії (а.с. 06-13). 07.11.2022 року ухвалою суду за заявою відповідача було витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), довідку про фактичний розмір заборгованості [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , по договору б/н від 31.05.2012 року, станом на 07.11.2022 року (а.с. 97). На виконання ухвали суду від представника позивача надійшла виписка за договором б/н за період з 01.01.1999 року по 10.11.2022 року (а.с.99-112). 01.12.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] 14997,39 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 2481,00 грн.(а.с.113-125). Судом також встановлено, що 09.12.2022 року відповідачем [PERSON] в рахунок погашення заборгованості було сплачено 5100,00 грн., про що надано копію квитанції про оплату TS204596 від 09.12.2022 року, час операції 08:14:00, призначення «поповнення карти/рахунка» (а.с. 141-142). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із приписів положень ст.ст. 551, 625, 1050 ЦК України вбачається, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом - розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні - розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: partial