Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

04.01.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] , [INFO] , суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01.07.2020 року до 31.10.2021 року - в загальному розмірі 90409,20 грн., а також суму компенсації заподіяної моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2022 року головуючим у справі обрано суддю Маломуж А.І. Ухвалою судді Маломуж А.І. від 10.01.2022 року позовну заяву залишено без руху. 08.02.2022 року позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на користь [PERSON] , [INFO] , суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01.07.2020 року до 31.10.2021 року - в загальному розмірі 90409,20 грн. Інших позовних вимог не заявляє та не підтримує. Ухвалою судді Маломуж А.І. від 14.02.2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Розпорядженням керівника апарату суду від 01.06.2022 року №96 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.062022 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси Васильків\~О.В.\~від 06.06.2022\~року прийнято\~до розгляду\~цивільну справу\~за позовом\~ [PERSON] до Причерноморського державного регіонального геологічного підприємства, про стягнення заборгованості за заробітною платою та витребувано від Причерноморського державного регіонального геологічного підприємства відомості про нараховану, але не виплачену заробітну плату 2-му механіку НДС "Іскатєль" [PERSON] , [INFO] . 12.12.2022 року від Причерноморського державного регіонального геологічного підприємства до суду надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів. 19.12.2022 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. На підставі викладеного, враховуючи, що учасники справи повідомлені про дату та час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу по суті за наявними в справі матеріалами. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що він з 12.07.2017 року по 08.02.2021 року працював в Причерноморському державному геологічному підприємстві на посаді 2-го механіка НДС Іскатєль та з 09.02.2021 року продовжує працювати згідно з Договором підряду №157/02/21. Позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 115 КзпП України йому несвоєчасно виплачується заробітна плата, тому за період з липня 2020 року по жовтень 2021 року борг становить 90409,20 грн., в зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В листі від 12.12.2022 року генеральний директор Причерноморського державного регіонального геологічного підприємства посилається на те, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.08.2020 року за №10-10/р за пропозицією Державної служби геології та надр України підприємство було внесено до переліку державних підприємств, які підлягають приватизації. Наказом ФДМУ від 23.11.2021 року №2085 підприємство внесено до додатку 2 «Перелік Єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 06.01.2021 року №5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році» (зі змінами) та доручено здійснювати процедуру приватизації Регіональному відділенню Фонду по Одеській та Миколаївській областях. Останнім наказом ФДМУ від 01.12.2021 року №1961 прийнято рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу державного підприємства «Причерноморське державне регіональне геологічне підприємство» за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 1. З початку російської агресії і оголошенням воєнного стану в країні з 24.02.2022 року на території підприємства був розміщений підрозділ територіальної оборони. На сьогодні підприємство знаходиться у вимушеному простої, не веде виробничої діяльності та не може здійснювати ведення будь-якої аналітичної та фінансової документації, у зв`язку з відсутністю фахівців відповідного напрямку. Тому борг по заробітній платі буде виплачений після продажу Єдиного майнового комплексу підприємства. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Згідно з відомостями, вказаними в Трудовій книжці, БТ-1 №5626806, заведеної 30.03.1981 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] з 12.07.2017 року по 08.02.2021 року працював другим механіком по ВСО на НІСуда підприємства Причерноморського державного регіонального екологічного підприємства, та з 09.02.2021 року відповідно до Наказу №29-ВК/ОС від 08.02.2021 року прийнятий на посаду ст. механіка БК «Гідрограф» відділу інженерних вишукувань /а.с.16/. Відповідно до Договору підряду №157/02/21 від 09.02.2021 року, укладеного Причерноморським державним регіональним геологічним підприємством та фізичною особою [PERSON] , підрядчик [PERSON] зобов`язується виконувати роботу 2-го механіка НІС «Іскатель» згідно зі Статутом служби на морських судах на період підготовки та проведення ремонту судна /а.с.15/. На підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі позивачем суду надано розрахункові листи за липень 2020 року жовтень 2021 року з відмітками про наявність боргу за підприємством /а.с.11-14/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно зі ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною 1 ст. 97 КЗпП України визначено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~97\~КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Частиною 3 ст. 97 КЗпП України конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 4 ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. В умовах спрощеного режиму розмір заробітної плати визначається трудовим договором з урахуванням встановленого законом мінімального рівня оплати праці, а заробітна плата виплачується працівнику у строки, встановлені цією статтею, та визначені трудовим договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Договору підряду №157/02/21 працевлаштований в Причерноморському державному регіональному підприємстві, яке має заборгованість по заробітній платі перед позивачем, що під час розгляду справи не оспорювалось стороною відповідача. Так, в листі від 12.12.2022 року №175 генеральний директор Причерноморського державного регіонального геологічного підприємства зазначає, що борг по заробітній платі буде виплачений після продажу Єдиного майнового комплексу підприємства. Оскільки в ході судового розгляду справи стороною відповідача доводи позивача не спростовані та не доведено виконання працедавцем вимог діючого законодавства щодо своєчасної виплати заробітної плати, суд приходить до висновку про наявність порушеного з боку відповідача прав позивача на оплату праці. Відповідно до ч. 10 ст. 185 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. На підставі викладеного, дослідивши подані позивачем матеріали, суд погоджується з розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем, наведеним в позовній заяві. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved