Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 128, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги арґументує тим, що між сторонами зареєстровано шлюб, [INFO] народилася донька [PERSON] , проте спільне життя не склалось через різні погляди на життя, в сім`ї виникали непорозуміння та сварки, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на утриманні останньої, відповідач добровільно не допомагає утримувати спільну доньку. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, відсутність заперечень проти їх задоволення, розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.04.2005 року згідно свідоцтва серії [NUMBER] , від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.ч.1,4\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, фактичні шлюбні відносини припинені, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1\~ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991\~Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved