Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач в грудні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 12.08.2020 року суддя Оболонського районного суду міста Києва розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] , працюючого заступником начальника ВБ державної іпотечної установи, визнав [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Транспортний засіб яким керував [PERSON] «Тойота» д.н. [NUMBER] належить Державній іпотечній установі. У результаті вищевказаного ДТП, автомобілю «Мітшубіші» д.н. [NUMBER] , який належить згідно свідоцтва про державну реєстрацію від 02.06.2016 року [PERSON] завдано, збитків на загальну суму 219 225,20 грн., що підтверджується висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №653/11-18 від 09.11.2018 року . Станом на 08.12.2020 року відповідач не відшкодував позивачу спричинені ним збитки, що і стало підставою для звернення до суду. Одночасно до суми відшкодування додає витрати на експертні послуги, які склали 1000 грн. Крім того, зазначає, що моральну шкоду оцінює в 15 000 грн. Моральна шкода полягає у психічних переживаннях, які перенесла під час ДТП, у душевних стражданнях, яких зазнала у зв`язку із знищенням та пошкодженням свого майна, порушенням звичного стану життя у зв`язку із відсутністю автомобіля, незручності які переносить у зв`язку з вирішенням спору в судовому порядку. Зазначає, що на час ДТП належний відповідачу автомобіль був застрахований у ПАТ «НАСК «Оранта» яка сплатила 99 000 грн. страхового відшкодування. Сума загального відшкодування збитків складає: 219225,20 грн. (вартість матеріального збитку) + 1000 грн. (вартість проведеного дослідження) + 15 000 грн. (моральна шкода) - 99 000 грн. (страхове відшкодування) + 1000 грн. (франшиза за договором страхування) = 137 225 грн. 20 коп. Попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи складає 18352 грн. 25 коп., з яких: судовий збір - 1372,25 грн., витрати на правову допомогу - 16 000 грн. Розрахунок витрат на професійну правничу допомогу: усні консультації з вивченням документів та їх правовим аналізом - 3200 грн., вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів - 3200 грн., підготовка матеріалів для складання позовної заяви - 6000 грн.; складання позовної заяви - 3600 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 137225 грн. 20 коп. кошти необхідні для ремонту автомобіля; 1000 грн. витрати понесені на проведення дослідження; 15 000 грн. моральної шкоди; 1372,25 грн. витрати понесені по сплаті судового збору; 18 352 грн. витрати на правову допомогу, 1000 грн. франшиза за договором страхування. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 28.12.2020 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін. За клопотанням сторони відповідача ухвалою від 23.04.2021 року суд перейшов до розгляду справи з викликом сторін. Від відповідача надійшов відзив на позов в якому він заперечуючи проти позову посилався на те, що позивач намагається стягнути матеріальні збитки понесені внаслідок двох ДТП, з одного відповідача - Державної іпотечної установи. Також посилалися на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що транспортний засіб фізично знищений. Просили суд в задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 137225,20 грн. не підтверджені, моральна шкода в сумі 15 000 грн. також на думку відповідача є необґрунтованою. Ухвалою з занесенням до протоколу судового засідання до участі в розгляді справи в якості третіх осіб залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , НАСК «Оранта». 30.04.2021 року від представника позивача надійшли письмові пояснення на позов в яких просив позовні вимоги задовольнити. 11.11.2021 року за клопотанням відповідача по справі призначена судова автотоварознавча експертиза. 20.01.2022 року суд відновлював провадження по справі у зв`язку з надходженням до суду клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Ухвалою від 20.01.2022 року справу повернуто для подальшого проведення судової автотоварознавчої експертизи до КНДІСЕ. 11.08.2022 року до суду надійшов висновок експерта та матеріали справи. Ухвалою від 19.08.2022 року відновлено провадження по справі. В судовому засіданні представник позивача та третя особа на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримували, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа на стороні відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, матеріали справи містять заяву її представника про розгляд справи без участі [PERSON] , проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа: ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання явку представника не забезпечила, про розгляд справи третя особа повідомлялася у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 29 жовтня 2018 року о 20 год. 18 хв. водій [PERSON] керував транспортним засобом «Тойота» д.н. [NUMBER] у м.Києві вул. Богатирська, 30 зі сторони вул. Полярна у напрямку вул. Дніпроводська перед перестроюванням у крайню ліву смугу проїзної частини, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] , який знаходився в крайній лівій смузі дорожнього руху в нерухомому стані, після ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження . Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.08.2020 року встановлено вину [PERSON] за ст.124 КУпАП, встановлено порушення п.10.1 ПДР. (а.с.9-11), проте провадження закрито відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП. Постановою від 18.09.2022 року судді Київського апеляційного суду постанову Оболонського районного суду від 12.08.2020 року залишено без змін. (а.с.12-15) На час ДТП автомобілем «Тойота» д.н. [NUMBER] керував водій [PERSON] , перебував у трудових відносинах з Державною іпотечною установою, якій і належить вказаний автомобіль, що не оспорювалось відповідачем. Автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] на час ДТП керував [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 12.06.2016 року власником даного автомобіля є позивач. При цьому факт первинного ДТП за участю водія [PERSON] та автомобіля «Пежо» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яке сталося до ДТП за участю [PERSON] підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.08.2019 року та постановою Оболонського районного суду м.Києва від 12.08.2020 . Також як убачається з постанови Оболонського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року , 29.10.2018 року о 19 год. по вул. Богатирська, 30 у м.Києві [PERSON] керуючи транспортним засобом «Пежо» не вибрала безпечної швидкості , не дотрималася безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.12.1, 13.1, за що [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Тобто судом встановлено факт наявності подвійного ДТП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] та [PERSON] встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На підтвердження розміру матеріального збитку позивач надав суду звіт про оцінку -вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 219225,20 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить - 341506, 86 грн. (а.с.17-25) У вказаному звіті також зазначено, що ринкова вартість автомобіля становить також 219225, 20 грн. Суд не приймає в якості належного доказу вказаний звіт, оскільки він не містить розмежувань вартості майнового збитку саме за двома ДТП. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Як встановлено в ході розгляду справи та не оспорювалося сторонами позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн. (в межах ліміту) НАСК «Оранта». З висновку за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі від 28.07.2022 року який суд приймає в якості належного доказу, убачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] складає 363355,70 грн. Водночас, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. Вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] , внаслідок подвійної ДТП, яке сталося 29.10.2018 року за адресою м.Київ, вул. Богатирська, 30 складає 188 394,21 грн. Залишкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] на момент ДТП що мала місце 29.10.2018 (з урахуванням фізичного зносу) складає 46 326, 17 грн. Залишкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] , на час проведення експертизи 02.02.2022 року (з урахуванням фізичного зносу складає: 27 648,97 грн. з ПДВ. Вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] , внаслідок ДТП з боку транспортного засобу марки «Пежо» д.н. [NUMBER] , станом на дату ДТП складає 9152, 19 грн. Водночас, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. Відновлювати економічно не доцільно транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] (а.с. 194-220) Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, а саме: шкода завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Отже, судом встановлено, що належний позивачу автомобіль пошкоджено внаслідок двох ДТП, і НАСК «Оранта» в якій був застрахований автомобіль відповідача сплатила страхове відшкодування 99 000 грн., при цьому відповідно до страхового акту № ОЦВ-М-18-10-14659/1 сума страхового відшкодування страховиком водія [PERSON] сплачена позивачу в сумі 11 087,51 грн. (а.с.112), що також не оспорювалося сторонами. За таких обставин суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток в розмірі 31 980 грн. 53 коп. (вартість матеріального збитку відповідно до висновку судової експертизи 188 394,21 грн. - 99000 грн. страхового відшкодування страховиком відповідача - 11087 грн. 51 коп. страхового відшкодування страховиком водія [PERSON] - 46326,17 залишкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н. [NUMBER] = 31980 грн. 53 коп.) В стягненні витрат в сумі 1000 грн. на проведення дослідження суд відмовляє, оскільки вказаний звіт не прийнятий судом в якості доказу. При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Положеннями ст.23, ч.3 ст.386 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, як роботодавця винної у ДТП особи, виходить з меж пред`явлених позовних вимог, враховує психоемоційний стан позивача, переживання, викликані пошкодженням належного йому транспортного засобу, змінами в звичному життєвому ритмі, а тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грн., визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача та не поставить у вкрай тяжкий матеріальний стан відповідача. В задоволенні решти вимог суд відмовляє. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 369 грн. 80 коп. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у даний справі, укладений договір містить загальні умови надання всього спектру юридичних послуг, як і не надано доказів того, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 16 000 грн., а тому суд відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial