Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 22 серпня 2022 року, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу від 20 серпня 2018 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 09 серпня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Саксаганського РУЮ м. Кривого Рогу. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року по справі №214/1429/17 шлюб між сторонами було розірвано. Крім того, судовим наказом №214/5389/18, виданим 20 серпня 2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, присуджено стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ [PERSON] пред`явлено для примусового виконання до Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де відкрито виконавче провадження за №57833610. Після винесення судового рішення про стягнення аліментів у позивача відбулися зміни сімейного стану та погіршилось майнове становище, що визначає наявність у нього труднощів у сплаті аліментів на користь відповідача у попередньо присудженому розмірі. [PERSON] зазначає, що наразі він перебуває у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] , з якою вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач не працевлаштований, регулярного доходу не має та перебуває на обліку у Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітний. За даних обставин він вважає, що перегляд попередньо визначено розміру аліментів на утримання сина від попереднього шлюбу є необхідним та доцільним, оскільки з огляду на істотні зміни в сімейному та матеріальному становищі, наявність інших утриманців сплата ним аліментів в присудженому раніше розмірі ставить його в скрутне матеріальне становище та фактично визначає неможливість належного утримання іншої дитини та задоволення ним своїх першочергових потреб. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20). Присутній в судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просила суд залишити їх без задоволення за необґрунтованістю та недоведеністю. Правом на подання відзиву в межах встановленого строку не скористалась, додаткового часу для цього не потребувала. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 09 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом Реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №440 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 09 серпня 2003 року). Від шлюбних стосунків сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 квітня 2008 року (а.с.14). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року, яке набрало законної сили 04 липня 2017 року (справа №214/1429/17) шлюб між сторонами було розірвано. На час розірвання шлюбу спір про визначення місця проживання дитини між ними був відсутній, про що зазначено безпосередньо в рішенні суду (а.с.8-9). Судовим наказом від 20 серпня 2018 року, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа №214/5389/18) за заявою [PERSON] присуджено стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 серпня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). З 04 грудня 2018 року судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Саксаганському відділі ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що слідує з інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (а.с.11). \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі, які ускладнюють сплату ним аліментів на утримання сина від попереднього шлюбу [PERSON] в раніше визначеному розмірі, що ставить його в скрутне становище та обмежує права іншої дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як слідує зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до\~ст.192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. При цього, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із\~тим,\~право вимагати\~зміни розміру\~аліментів не\~може заперечуватися,\~адже можливість\~вибору способу\~присудження аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~визначених ст.ст.182-184\~СК України,\~та відсутність\~імперативного припису\~на неможливість\~зміни їх\~розміру,\~не може\~обмежуватися разовим\~здійсненням визначення\~їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір\~між сторонами\~виник з\~приводу розміру\~аліментів,\~тому при\~визначенні їх\~розміру та\~доцільності зменшення\~попередньо визначеного\~розміру відповідно\~до ст.182\~СК України\~суд обов`язково\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших аліментних\~зобов`язань;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим розглядом встановлено, що після ухвалення судом рішення про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у нього змінився сімейний стан. Як вказував позивач, від фактичних шлюбних стосунків із [PERSON] у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 квітня 2019 року батьком [PERSON] зазначений [PERSON] позивач по справі, факт батьківства ним визнаний. Наразі дитина перебуває на його утриманні як батька. Крім того, відбулися зміни і у фінансовому становищі [PERSON] : з 01 жовтня 2021 року до 28 червня 2022 року він перебував на обліку в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітний та отримував щомісячно допомогу у середньому розмірі 3267 грн. 18 коп. (згідно з довідкою про сплачені суми від 08 липня 2022 року №1994 за період січень-червень 2022 року, а.с.13), з якої утримувались аліменти в розмірі 1309 грн. 00 коп. з січня по травень 2022 року та 1778 грн. 10 коп. у червні 2022 року. Аналізуючи відомості про доходи [PERSON] за період його перебування на обліку в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості (а.с.12) очевидною є тенденція до зниження розміру виплат, а відповідно й падіння рівня доходів, що є свідченням погіршення фінансового становища позивача. З 28 червня 2022 року він знятий з обліку, наразі офіційно не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має. За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному та фінансовому становищі [PERSON] як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина від попереднього шлюбу. Що стосується перебування позивача на обліку як безробітного, то суд зауважує, що чинне законодавство України не виділяє\~безробіття як\~обставину,\~за якої\~аліменти можуть\~не стягуватися\~або не\~сплачуватися.\~Незалежно від\~того,\~коли та\~з якої\~причини платник\~втратив роботу,\~обов`язок сплати\~аліментів за\~ним залишається,\~однак не\~виключається його\~право на\~звернення з\~приводу зміни\~розміру аліментів\~у разі погіршення матеріального становища. Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, аналіз\~вищенаведених правових\~норм та\~дійсних обставин\~справи дає\~підстави вважати,\~що здійснення відрахувань в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] в рахунок сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] за наявності у нього на утриманні іншої дитини [PERSON] , [INFO] , відсутності постійного місця роботи та стабільного доходу, є свідченням істотних змін в його сімейному та матеріальному стані, суперечитиме зазначеним у\~ст.3 ЦК України\~засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення, рівність обох батьків в обов`язку утримувати дітей, як і рівність дітей в правах, в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 від його заробітку (доходу) без шкоди інтересам дитини. На переконання суду, такий розмір аліментів не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, економічній кризовій ситуації в країні, пов`язаній зі зростанням цін та введеним воєнним станом. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремим норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved