Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до «Харківського казенного експериментально протезно-ортопедичного підприємства» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що позивач перебував в трудових відносинах з «відповідачем, працював на посаді начальника взуттєвого цеху. Починаючи з вересня 2020 року по травень 2022 року виникла заборгованість по заробітній платі. Згідно довідки № 03/158 від 28.06.2022, яка була видана за місцем роботи сума боргу з виплати заробітної плати становить 190\~918 грн. 77 коп., яка станом на день звернення до суду з позовом так і не виплачена. Просить стягнути заборгованість по заробітній платі. Ухвалою суду від 05 липня 2022 справу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11 листопада 2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить зменшити заборгованість оскільки відповідач частково здійснив виплати, а тому просить стягнути суму заборгованості у розмірі 161\~722 грн.17 коп. 29 листопада 2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить зменшити заборгованість оскільки відповідач частково здійснив виплати, а тому просить стягнути суму заборгованості у розмірі 138 880 грн. 61 коп. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву на підставі якого представник відповідача не заперечує щодо заборгованості у розмірі 138\~880 грн.61 коп. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Харківським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством (ХКЕПОП) , працював на посаді начальника взуттєвого цеху. Відповідно до ст.\~43\~Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положенням ч. 1 ст.21 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною 5 статті 97\~КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Чинним законодавством, а саме ст.115\~КЗпП України встановлено,\~що\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що\~не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Водночас згідно зі статтею 1 Конвенції Про захист заробітної плати F 95 термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. У Рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої\~статті 233 КЗпП України\~Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене врахування таких виплат. Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Відповідно до платіжної відомості № 5 від 10.06.2022 року про перерахунок на рахунок отримувачів згідно угоди ЗКП № 299210271 [PERSON] отримав частину заборгованості по заробітній платі за січень-лютий 2022 року у розмірі 25\~132 грн. 68 коп. Згідно до платіжної відомості № 17 від 18.07.2022 року про перерахунок на рахунок отримувачів згідно угоди ЗКП № 299210271 [PERSON] отримав частину заборгованості по заробітній платі за березень 2022 року у розмірі 10 435 грн. 87 коп. Відповідно до платіжної відомості № 18 від 18.07.2022 року про перерахунок на рахунок отримувачів згідно угоди ЗКП № 299210271 [PERSON] отримав частину заборгованості по заробітній платі за квітень 2022 року у розмірі 10 203 грн. 43 коп. Таким чином, враховуючи наявність в підприємства боргу перед позивачем з виплати заробітної плати, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості в розмірі 138 880 грн. 61 коп. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення заробітної плати, тому у порядку\~ст.141\~ЦПК України\~суму судового збору необхідно стягнути із відповідача в дохід держави у розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.

Outcome: approved