Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.05.2007 між Концерном «МТМ», в собі Філі Концерну «МТМ» Вознесенівського району та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді № 202589. Згідно укладеного договору об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення №12 за адресою: [ADDRESS] , яке належить відповідачу. За період з березня 2020 року по квітень 2020 року позивач відпустив відповідачу у нежитлове приміщення теплову енергію на загальну суму 764 грн. 55 коп., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками. За вказаний період відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 336 грн. 46 коп. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 428 грн. 09 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. Ухвалою судді\~від 06.09.2022 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явилась, суду надав заяву, в якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації місця проживання відповідача та на адресу надання послуг. Таким\~чином,\~відповідач був\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи, причини неявки в судові засідання не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступного висновку. У відповідності зі ст. ст.\~12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є власником нежитлового приміщення №12, загальною площею 49,5 кв.м, яке розташовано за адресою:. [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1997, зареєстрованого Запорізькою Товарною Біржою «Торг-Інвест», зареєстрований в журналі реєстраційних угод нерухомості» 30.12.1997 №803, що підтверджується реєстраційним написом БТІ від 31.12.1997 за №246. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 13.08.2003 серії [NUMBER] , вказане нежитлове приміщення на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] . Відповідно до статуту Концерну «Міські теплові мережі», основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Правові відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, і фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, регулюються, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері. Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією (надалі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Згідно з п. 13 Правил, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 01.05.2007 укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №202589 у нежитлове приміщення №12, за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідач є споживачем послуг, що надаються позивачем. Згідно п. 6.3. Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Згідно п. 6.4. Договору Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Відповідно п. 6.7. Договору споживач з 10-12 числа місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4, документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ). Згідно п. 6.7.1. Договору отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Відповідно п. 1.1. Договору Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору. За період з березня 2020 року по квітень 2020 року, Концерн «МТМ» відпустив відповідачеві у вказане вище нежитлове приміщення теплову енергію на загальну суму 764 грн. 55 коп., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками. За вказаний період відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 336 грн. 46 коп. Згідно з п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений 6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2 Договору). Крім того, п. 6.7.1 Договору передбачено, що Споживач зобов`язався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати у відповідні періоди. Згідно Закону України про теплопостачання, серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої, води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно - технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40). Відповідно до п. 3.2.6 Договору, Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. За вказаний період заперечень з боку Споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерн «МТМ» не надходило. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Згідно\~ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути, з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved