Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №13387 від 17.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 24 567 грн. 87 коп. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 2019 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та як наслідок підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. 15.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 20.09.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору своїм правом на надання пояснень по суті спору не скористались. Про наявність оскаржуваного виконавчого напису позивач дозналась отримавши засобом поштового зв`язку копію постанови про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження №67605579 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. винесено 19.11.2021 постанову про відкриття виконавчого провадження. Стягувачем в рамках виконавчого провадження №67605579 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». З наявної в матеріалах справи копії постанови судом встановлено, що підставою для відкриття виконавчого провадження відносно [PERSON] став виконавчий напис №13387 виданий 17.05.2021 приватним нотаріусом Бучанського нотаріального округу Грисюк О.В. Так судом встановлено, що 17.05.2021 приватним нотаріусом Бучанського нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за №1387, яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «Онлайн Фінанс» борг у розмірі 24\~567,87 грн. Позивач зазначає, що не має жодних договірних відносин з відповідачем, тому вважає безпідставним вчинення виконавчого напису. Позивачем надано копію Договору №429787534 від 04.10.2019, відповідно до якого позивач отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» кредит без кредитної споживчої мети у розмірі 7\~000,0 грн. Відповідно до. п. 1.2. строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Суд звертає увагу на те, що Договір №429787534 від 04.10.2019 не посвідчений нотаріально та не містить підписів сторін. В матеріалах справи наяна копія виконавчого напису від 17.05.2021, відповідно до якого ТОВ «Онлайн Фінанс» є правонаступником ТОВ «Таліон Плюс», яке є правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Стягнення заборгованості проводилось за період з 09.04.2021 по 07.05.2021. З цього приводу суд зазначає наступне. Згідно ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи ю документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Так, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем дійсно укладались будь-які кредитні договори з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Тобто, наявність заборгованості позивача перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не підтверджена жодними доказами, а отже не є безспірною. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved