Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2017 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений Кредитний договір №R01.225.74234, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) на поточні потреби в розмірі 50166,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до нього, який є його невід`ємною частиною. Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти, однак позичальник своїх зобов`язань за Договором належно не виконував, тому станом на 03.12.2020 року заборгованість [PERSON] становить 97447,73 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 50166 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 47281,73 грн. 03.12.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за даним Договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в розмірі 56465,03 грн. Тому, з урахуванням наведеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, а також 3 % річних за користування кредитом в сумі 3155,07 грн, заборгованість за інфляційними витратами в сумі 9842,22 грн, а також 2481,00 грн судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій заяві клопотав про слухання справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку. За письмовою заявою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 18.09.2017 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №R01.225.74234, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) на поточні потреби в розмірі 50166,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а відповідач зобов`язався одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до нього, який є його невід`ємною частиною. Банк на виконання умов Договору надав позичальнику грошові кошти, однак позичальник своїх зобов`язань за Договором належно не виконував, тому станом на 03.12.2020 року заборгованість [PERSON] становила 97447,73 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом 50166 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 47281,73 грн. 03.12.2020 між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «ФК «Профіт Капітал» права вимоги за кредитним договором №R01.225.74234 від 18.09.2017 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). На підставі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. П. 2.2 передбачає, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору. Також судом встановлено, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк» (а.с. 24, 25). За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором №R01.225.74234 від 18.09.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , що підтверджується копією реєстру боржників (а.с. 21-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Факт укладення кредитного договору №R01.225.74234 від 18.09.2017 року та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копією угоди про параметри кредитування №R01.225.74234/1 до Кредитного договору та ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту в сумі 50166 грн (а.с. 5-7). Також судом встановлено, що відповідачем взяті на себе за укладеним кредитним договором зобов`язання в частині повернення суми боргу та сплати відсотків за користування кредитними коштами були порушені, внаслідок чого станом на 03.12.2020 р. утворилась заборгованість в сумі 97447,73 грн, з яких: 50166 грн заборгованість за основним боргом; 47281,73 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 11). Позивачем на адресу відповідача 30.11.2021 р. було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості та запропоновано відповідачу погасити заборгованість, однак останній не погасив заборгованість добровільно ( а.с.13-14). Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 97447,73 грн. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, до погашення заборгованості заходів не вживає, тому наявні підстави для стягнення з нього 3 % річних за користування кредитом в сумі 3155,07 гривень та інфляційні втрати в сумі 9842,22 грн (а.с. 12). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2481 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved