Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

03 жовтня 2022 року позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Садового Ю.В., звернулася до Згурівського районного суду Київської області із зазначеною вище позовною заявою, в якій просила визнати за нею - [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , як спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на завершення процедури приватизації та право на реєстрацію на її ім`я в реєстраційних органах права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221987900:04:017:0038 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої Згурівська селищна рада Броварського району Київської області (згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201090912022 від 20.09.2022 місце розташування - Київська область, Згурівський район, Шевченківська сільська рада). У разі задоволення позову просила не застосовувати до відповідача положення Цивільного процесуального кодексу України щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого їй відкрилася спадщина за законом як спадкоємиці першої черги. Позивач прийняла спадщину вчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Згурівської районної державної нотаріальної контори. Її син, [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини на її користь. До складу спадщини, крім іншого майна, входить також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038, місце розташування якої Згурівська селищна рада Броварського району Київської області (згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201090912022 від 20.09.2022 місце розташування - Київська область, Згурівський район, Шевченківська сільська рада), нормативна грошова оцінка якої становить 30329,99 грн. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. У зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку за спадкодавцем, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038. Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області № 646 від 29 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративно-територіальних межах Шевченківської сільської ради Згурівського району Київської області» було: -затверджено розроблений ТОВ «Тандем Експерт» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства (яким було сформовано земельну ділянку, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038, площею 2,0000 га) та -передано у власність цю земельну ділянку чоловіку позивача. Однак за життя померлий [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку. Згідно з листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Спадкові права позивача ніким не оспорюються. В досудовому порядку вирішити питання позивач не має можливості, тому змушена звертатись до суду. Ухвалою від 04.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою від 10.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача [PERSON] - адвокат Садовий Ю.В., у своїй заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. у своїй заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, знає та розуміє наслідки визнання позову відповідачем. Просить не стягувати з відповідача судові витрати. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. З досліджених в ході судового розгляду письмових доказів судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038, місце розташування якої Київська область, Згурівський район, Шевченківська сільська рада (наразі - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області) (а.с. 8-11 - копія розпорядження Згурівської РДА Київської області від 29.12.2012 № 646 з додатком; а.с. 13-16 - копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201090912022 від 20.09.2022 з додатком; а.с. 38, 39 - супровідний лист, копія Кадастрового плану земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038). [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. У Згурівській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа до майна померлого. За життя [PERSON] заповітів чи спадкових договорів не склав. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину прийняла звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса у встановлений законом строк. Син померлого, [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 42, 43-54 - супровідний лист, копія спадкової справи №210/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] ). До складу спадщини входить, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038, місце розташування якої Київська область, Згурівський район, Шевченківська сільська рада (наразі - Згурівська селищна рада Броварського району Київської області). Нотаріус Згурівської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що позивач не надала документ, який би підтверджував, що вищезазначена земельна ділянка дійсно належить [PERSON] та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про земельну ділянку з кадастровим номером 3221987900:04:017:0038 в реєстрі відсутня (а.с. 18 - копія відмови нотаріуса, а.с. 43-54 - копія спадкової справи). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивачки перейшло право на завершення приватизації вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу положення ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, кадастровий номер 3221987900:04:017:0038, місце розташування якої Згурівська селищна рада Броварського району Київської області (згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201090912022 від 20.09.2022 місце розташування - Київська область, Згурівський район, Шевченківська сільська рада). Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. У зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] процедура приватизації не завершена, право власності за [PERSON] не зареєстроване. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача. У цьому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємиця померлого - позивач [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Визнати за [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , як спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на завершення процедури приватизації та право на реєстрацію на її ім`я в реєстраційних органах права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221987900:04:017:0038 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої Згурівська селищна рада Броварського району Київської області (згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3201090912022 від 20.09.2022 місце розташування - Київська область, Згурівський район, Шевченківська сільська рада). Ціна позову - 30329,99 грн (а.с. 12, 13 - копія витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку). Позивач сплатила судовий збір за подання позову у загальному розмірі 1984,80 грн (а.с. 24, 25 - квитанції). За клопотанням позивача, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачем судові витрати залишає за нею.

Outcome: approved