Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулось в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01.07.2014 по 30.11.2021 за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 10555,64 грн., за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 3924,67 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є теплопостачальною організацією-суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та на підставі договору\~\~приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові (виконавець) та споживачами, позивачем надаються відповідачам послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі проживаючи і користуючись послугами, які надаються позивачем, не виконують обов`язку щодо оплати таких послуг. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з 01.07.2014 по 30.11.2021 утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 10555,64 грн та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3924,67 грн. Враховуючи викладене, просить позов задоволити та стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за надані послуги в зазначених розмірах, а також сплачений судовий збір. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 12 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику сторін). Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачам також копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). 15.09.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за централізоване опалення він не визнає повністю. Жодного договору приєднання між відповідачем і позивачем немає. Відсутній договір звільняє споживачів від виконання зобов`язань. За період з 01.07.2014 по 30.11.2021 квартирою відповідачів не спожито жодної Гкал тепла, натомість щомісяця іде нарахування за опалення. Позовні вимоги позивача в частині гарячого водопостачання визнає частково, з розрахунку того що споживання було. Разом з тим просить застосувати строк позовної давності. 26.09.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Нарахування вартості за двоставковим тарифом здійснюються в рамках чинного законодавства, двоставковий тариф є чинним. Крім того, вважає що позивачем строк позовної давності не пропущений. Просить позов задоволити. 03.10.2022 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких він зазначає, що позивач як надавач послуг з теплопостачання, не вправі за власною ініціативою стягувати більше коштів за рік ніж за одноставковим тарифом, тим самим змінювати встановлений порядок надання послуг. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1 від 03.08.2022 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації, а також довідками з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 18 серпня 2022 року. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~у відповідній редакції). Виходячи з приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Відсутність укладеного між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідачами договору на оплату послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, не звільняє відповідачів від обов`язку оплати фактично наданих послуг. Відповідачами не подано доказів, що послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води позивачем не надавались, чи надавались не належним чином. Відповідно до положень ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого постачання опалення, за період з 01.07.2014 по 30.11.2021 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 10555,64грн., а розрахунку заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води, за період з 01.07.2014 по 30.11.2021 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 3924,67 грн. Суд частково погоджується з цим розрахунком. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачами не надано, відтак такий є чинним, а тому приймається судом до уваги. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.07.2014 по 30.11.2021, в той же час із позовними вимогами звернувся лише 09.08.2022, що свідчить про пропуск позивачем строку звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, в грудні 2019 року відповідачами здійснено оплату за вказані послуги у розмірі 927 грн., а тому заборгованість яка утворилась до грудня 2016 року стягненню не підлягає. Відтак, з врахуванням вищенаведеного з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 7502,73 грн. (10555,64 грн. (заборгованість за період 01.07.2014-30.11.2022) 3052,91 грн. (заборгованість до грудня 2016 року). В той же час, оскільки відповідачами плата за послуги з централізованого постачання гарячої води не вносилась в період з серпня 2019 року, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за період з серпня 2019 року по 30.11.2021 в розмірі 2056,29 грн. (3924,67 грн. (заборгованість за період 01.07.2014-30.11.2021) 1868,38 грн. (заборгованість до серпня 2019 року). У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1637,71 грн., тобто по 327,54 грн. з кожного. На підставі Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та

Outcome: partial