Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після її смерті спадщину прийняв позивач. До спадкового майна входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 27 жовтня 2022 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 28 жовтня 2022 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 24 листопада 2022 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 13 грудня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 17/2018 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] та № 226/2021 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою виконкому Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 439 від 18 жовтня 2017 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] (а.с.63). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1972 року (а.с.9). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна. З наявних у справі доказів, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] було побудовано в 1973 році, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 17/2018 вбачається, що за життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів своєму сину [PERSON] . Заповіт складено 18 жовтня 2007 року, посвідчено секретарем Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області Гайдук О. М., зареєстровано у реєстрі за № 91 (а.с.64). 31 січня 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] (а.с.62). Інші особи із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не зверталися, інформація про прийняття ними спадщини в матеріалах справи відсутня. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] (а.с.66-67). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою Салтиково-Дівицького старостинського округу № 12/33 від 18 січня 2022 року [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.10). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . Заповіт складено 13 квітня 2004 року, посвідчено секретарем Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області Гайдук О. М., зареєстровано у реєстрі за № 49 (а.с.19). З матеріалів спадкової справи № 226/2021 вбачається, що 23 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] (а.с.54). [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на шість земельних ділянок та на недоотриману пенсію, які належали померлій [PERSON] (а.с.58-61). Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] був її син [PERSON] . Інших спадкоємців які претендують на спадщину судом не виявлено. Згідно з постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. від 12 жовтня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.21). Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 322 від 11.10.2022 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 23). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У технічному паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а1-1, сараї Б-1, б-1, в-1, в1-1, Д-1, гараж В-1, літня кухня В1-1, погріб Г-1, Е-1, рік побудови 1973 (а.с. 25-27). У витягах з погосподарських книг Салтиково-Дівицької сільської ради на 1991-2015 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.12-16). У витягах з погосподарських книг Салтиково-Дівицької сільської ради на 2016-2025 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.17-18). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи що будинок за адресою: [ADDRESS] , був побудований батьками позивача [PERSON] та [PERSON] під час зареєстрованого між ними шлюбу, тобто був об`єктом їхньої спільної сумісної власності, кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного будинку, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на вказане майно. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved