Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

В травні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2016, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , 2016 року народження. Також, згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2019 відповідач усиновив мого сина від попереднього шлюбу, [PERSON] , 2012 року народження. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2021 шлюб між сторонами розірвано. З цього ж часу, відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, не піклується про фізичний та духовний розвиток та про стан здоров`я. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Ухвалою судді від 21 червня 2022 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. Ухвалою суду від 29.08.2022 продовжено підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 17.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, 25.05.2022 позивач до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2016 року по 15 березня 2021 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.12) та копією рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2021 (а.с.15). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 08.07.2016 (а.с.16). Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2019 року, [PERSON] усиновив малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.13-14) та на підставі даного рішення видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). А згідно Довідки про склад сім`ї №103 від 28 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] проживає у [ADDRESS] разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 01.02.2022 малолітніх [PERSON] , 2016 року народження та [PERSON] , 2012 року народження виданого головним спеціалістом ССДС ВК ФМР Небрат Н.В. встановлено, що умови проживання задовільні, в помешканні чисто, для дітей відведена окрема кімната, де наявне двохярусне ліжко, створений навчальний куточок та все інше для розвитку дітей (а.с.20). Також, згідно характеристики ЗДО №2 «Ромашка» на [PERSON] , 2016 р.н. встановлено, що дитина відвідує дитячий садок з 12 листопада 2018 року. Дівчинка завжди охайна, чемна, вихована, ввічлива, любить малювати, ліпити. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. В садочку зовсім не з`являється, про дитину не турбується, з дитиною не спілкується. Всі ці обов`язки полягли на матір [PERSON] (а.с.21). Відповідно до характеристики [PERSON] , 2012 р.н., учня 3-Б класу ФНВК «ДНЗ ЗОШ І-ІІІ ст. №3 встановлено, що [PERSON] навчається в даній школі з першого класу. Навчається на середньому рівні, може мати значно кращі досягнення, підтримує дружні стосунки з дітьми, забезпечений всим необхідним приладдям та речами. Мати цікавиться шкільним життям сина, допомагає йому у навчанні. Батько вихованням сина не цікавиться, навчальний заклад не відвідує (а.с.22). Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої Фастівським відділом ДВС у Фастівському районі Київської області, станом на 17.02.2022 року наявна заборгованість зі сплати аліментів за боржником [PERSON] становить 55 379,94 грн. (а.с.23). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, батько неповнолітнього [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, що підтверджується наявними в справі доказами. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради від 20.12.2021, врахувавши рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №640 від 17.12.2021, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей (а.с.18-19). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині позбавлення батьківських прав в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Також, враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджено квитанцією про сплату (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved