Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

19 серпня 2022 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] ( [INFO] , жителя [ADDRESS] ) на її, [PERSON] , користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у визначеній твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07 серпня 2018 року в м. Вінниці було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , у зв`язку з чим своє дошлюбне прізвище вона змінила на прізвище чоловіка [PERSON] , свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07 серпня 2018 року. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 06 лютого 2019 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, у зв`язку з чим вони почали проживати окремо, фактично шлюбні відносини припинили і рішенням Вінницького міського суду від 23 квітня 2020 року у справі №127/1844/20 шлюб офіційно було розірвано. Позивач залишила за собою прізвище [PERSON] . За домовленістю між ними, було визначено спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, а саме: відповідач мав брати участь в її утриманні в грошовій формі, у середньому це мало складати загальну суму біля 5 000 грн., оскільки [PERSON] є кваліфікованим лікарем-стоматологом, самостійно зайнята фізична особа - підприємець, займається стоматологічною практикою, розмір його доходу щомісячно складає не менше 25 000 - 30 000 грн. Після розірвання шлюбу [PERSON] спочатку, хоча і не регулярно (від випадку до випадку) надавав допомогу, а з 2022 року фактично перестав надавати таку допомогу. Сину 3 роки, він саме зараз розвивається, їй самій важко утримувати дитину, а тому вважає, що рішенням суду має бути присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до його повноліття, і при цьому у визначеній твердій грошовій сумі, яка має складати 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. Місце постійного проживання позивача зареєстроване в смт. Рудниця, Тульчинського району Вінницької області. Для підтримання матеріального стану сім`ї вона працевлаштувалась та з 2020 року працює в поліції у м. Вінниця, де фактично майже постійно перебуває. Для проживання винаймає квартиру, оплачує комірне (житлово-комунальні послуги). У зв`язку з цими обставинами здійснювати догляд за дитиною вимушена допомагати її мати, але вона є інвалідом 3 групи, розмір її пенсії мінімальний, вона ще не досягла пенсійного віку та за матеріальних обставин та недостатнього прожиткового доходу періодично працевлаштовується. Для гармонійного розвитку дитини та зручності догляду та утримання дитини, позивачу потрібно зареєструвати своє та дитини місце постійного проживання у м. Вінниця, де працює, дитину влаштувати у дитсадок, забезпечувати її всім необхідним. Це вимагає матеріальних та фінансових грошових витрат. Підтвердження щомісячних доходів [PERSON] не менше 25 000 грн. являється те, що він має вищу медичну освіту, є кваліфікованим лікарем-стоматологом, здійснює зареєстровану регулярну стоматологічну діяльність в с. Ковалівка Немирівської міської територіальної громади, Вінницького району, Вінницької області, користується двома автомобілями (ВМW-Х5, ВМW-328). А тому, враховуючи, що відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини. Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року в даній справі було відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено по цивільній справі судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання 05 грудня 2022 року не з`явилась, проте на адресу суду від позивача надійшла заяви, відповідно до якої вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05 грудня 2022 року не з`явився, крім того в інші засідання по даній цивільній справі призначені на 10 годину 00 хвилин 20 вересня 2022 року, на 11 годину 00 хвилин 11 жовтня 2022 року та 09 годину 10 листопада 2022 року, будучи повідомлений належним чином, оскільки викликався шляхом розміщення оголошення про виклику до суду на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі судової влади в мережі Інтернет, не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 06 лютого 2019 року являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок Рудницької селищної ради Вінницької області № 526 від 16 жовтня 2022 року та Піщанської селищної ради Вінницької області № 181 від 10 вересня 2022 року позивач [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). На підставі викладеного, суд погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, та приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення потреб неповнолітніх дітей. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову про стягнення аліментів, у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, є підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок, у розмірі, який підлягав сплаті при зверненні з вказаним позовом до суду.

Outcome: approved