Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Гадяцької міської територіальної громади в особі Гадяцької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна про визнання права власності на спадкове майно, в якому прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що залишились після смерті [INFO] [PERSON] , а саме житловий будинок А-1,а, Б- сарай, В- сарай, Г- погріб вхідний, Д - вбиральня, Е- літня кухня, Ж - гараж, З- гараж, №1 - огорожа, №5 - огорожа, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Гадяцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В. в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням №508 від 25.11.1971року виконавчого комітету Гадяцької міської Ради депутатів трудящих - виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво [PERSON] і [PERSON] по [ADDRESS] ( на даний час №39). Актом від 25.11.1971 року за підписом представника технічного бюро при райвиконкомі проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 600кв.м. 25.11.1971року отримано дозвіл на проведення робіт та виготовлено план земельної ділянки і червоні лінії забудови. 12 січня 1973року укладено нотаріальний договір про надання [PERSON] І [PERSON] в безстрокове користування земельної ділянки за вище вказаною адресою та побудовано житловий будинок з господарськими будівлями. 18.10.1978року Полтавським міжміським бюро технічної інвентаризації виготовлено виписку з інвентаризаційної справи. [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 15 липня 2003року зроблено запис за №176, місце державної реєстрації - відділ реєстрації актів громадянського стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] . У відповідності до ст.529 ЦК Української PCP : при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 549 ЦК Української PCP закріплено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] про що 25 грудня 2014року складено відповідний актовий запис №379, місце державної реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області. Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] заповіту не залишив. Тому прийняття спадщини відбувалось за законом. Із заявою про прийняття спадщини у відповідності до статті 1269 ЦК України звернулась донька покійного - [PERSON] . Дружина покійного [PERSON] подала заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . 07.04.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 16.08.2022року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В., для оформлення свідоцтва про право на спадщину, на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , але у зв`язку з відсутністю будь-яких документів, що підтверджують право власності на житловий будинок було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено право звернутись до суду. Згідно інформаційної довідки № 69766252 від 16.08.2022року зі Спадкового реєстру сформованої приватним нотаріусом Антоновою Т.В. вбачається, що заведена спадкова справа №57579680 після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.З зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.І ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.І та 2 ст.5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 5.08.92 закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 5.08.92 №449 (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані в період до 5.08.92, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15,01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків: Індивідуальні (садибні) житлові ' будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17. Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою , Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». А до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Відповідно ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved