Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 28 квітня 2017 року, який розірваний рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 25 вересня 2019 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 01 грудня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Покликається на те, що визначений рішенням розмір аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, належного його утримання. Зазначає, що відповідач, участі у вихованні дитини не приймає, а матеріальну допомогу надає вкрай рідко, на даний момент вона не працює та не має можливості в повній мірі забезпечити потреби малолітньої дитини. Зазначає, що в зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, погіршення її матеріального стану, розмір стягуваних аліментів не відповідає звичним потребам їхньої спільної дитини, а тому, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме: на стягнення аліментів у частці від усіх видів доходів відповідача, зокрема, в розмірі ј частини всіх видів\~доходів заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подав до суду відзив в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, просить суд стягнути з нього на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3\~000 грн. з дня набрання законної сили судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позовних вимог просить відмовити, також у вказаному відзиві просить суд проводити розгляд даної справи без його участі. Враховуючи те, що позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення з наступних підстав. Як з`ясовано судом, рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 01 грудня 2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ст.182СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст.183 СК України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст.181СК України\~у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням суду від 01 грудня 2020 року з відповідача\~в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття на аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дітей. Згідно ч.1 ст. 191 СК України законодавцем імперативно встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При цьому у вказаній нормі права відсутня вказівка про поширення даного правила на правовідносини, що виникають з позовів про зміну способу стягнення аліментів, тому суд рахує юридично правильним застосування зміни способу стягнення аліментів з часу набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: partial