Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У грудні\~2021\~року адвокат Сорочан В.О., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, мотивовано тим, що [PERSON] з 27 січня 1958 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина у виді земельної ділянки площею 14,5774 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] за законом є позивач та його син [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини. Крім того, за життя [PERSON] , склав заповіт, яким заповідав належну йому земельну ділянку відповідачу [PERSON] . Позивач звернулася до Арбузинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець за заповітом не подає нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, позивачу стало відомо, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилася спадщина у виді ще однієї земельної ділянки площею 6,0697 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047. На 5/6 часток вказаної земельної ділянки було видано свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на ім`я [PERSON] 22 березня 1993 року позивач вийшла на пенсію, а тому вважає, що має право на 1/2 частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю у виді обов`язкової частки у спадщині. Оскільки відповідачі її право на спадщину не визнають та ухиляються від її оформлення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд визнати за нею: - право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 14,5774 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085; - право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 6,0697 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047 та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 15.12.2021 року на 5/6 часток земельної ділянки площею 6,0697 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047 на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.06.2022 року в якості співвідповідача до участі у справі залучено [PERSON] . Правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідачі не скористалися. Представник позивача та позивач в судові засідання не з`явилися, на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав частково, просив визнати за позивачкою право власності на 1/6 частину земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав частково. Погодився, що позивач має право на обов`язкову частку в спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України. Враховуючи, що наявні лише три спадкоємці за законом після смерті [PERSON] , а саме: позивач, її син [PERSON] та дочка [PERSON] , то при спадкуванні за законом вони мали б по 1/3 частки у спадщині. Тому розмір обов`язкової частки позивача у спадщині становить 1/6 частини, а саме 1/2 частина від тієї частки (1/3 частки), яку б успадкувала позивачка за законом за відсутності заповіту, а розмір частки відповідача становить 5/6 частки. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до наступного висновку. За правилами ЦК України (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги. Відповідно до статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення\~(стаття 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати\~всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому щлюбі з 27 січня 1958 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №7 від 27 січня 1968 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4,55). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 04 березня 2016 року, [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки розміром 14, 5774 га з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085 та розміром 6,0697 га з кадастровим номером 4820355000:05:002:004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської (а.с.6,73-74,89-92). За життя [PERSON] склав заповіт від 19.09.2013 року, яким на випадок смерті заповідав [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 6,0697 га, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.42,43). 14 вересня 2016 року [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] , яким заповідав останньому належну йому земельну ділянку площею 14,5774 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.45,46). Відповідно до заповіту від 08.11.2018 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом на момент смерті матиме право [PERSON] (а.с.48-50). [PERSON] 04.03.2021 року склав на випадок своєї смерті заповіт, яким заповідав [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 14,5774 га, що розташована в межах Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085 (а.с.51-53). Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] помер (а.с.5). Під час розгляду справи було встановлено, що на день відкриття спадщини, дружина спадкоємця [PERSON] з 22 березня 1993 року отримувала пенсію за віком, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] (а.с.8,14), а тому відноситься до осіб, які в силу вимог частини першої статті 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині. Ухвалою суду витребувана копія спадкової справи № 59/2021 на майно померлого [PERSON] початої 26 квітня 2021 року (а.с.27-68). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9,33,34) Арбузинською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] 26.04.2021 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . Як видно, в установлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися: [PERSON] на підставі заповіту № 233 від 04.03.2021 року (а.с.29-32), [PERSON] на підставі заповіту №1297 від 08.11.2018 року (а.с.36) та [PERSON] про прийняття всієї спадщини, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] , крім іншого в даній заяві вказано інших спадкоємців, крім дружини померлого - його дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] (а.с.37). Згідно заяви [PERSON] від 13.07.2021 року, останній повідомив про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.38). Однак, на підставі заяви від 23.09.2021 року останній відкликав подану ним раніше заяву про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] (а.с.10,39). [PERSON] , донька померлого [PERSON] , (а.с.37,58) до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не зверталася. Відповідно до письмових роз`яснень на ім`я позивача від 05.10.2021 року, завідувач Арбузинською державною нотаріальною конторою В.А. Бойченко повідомив про не можливість видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , оскільки останній заповідав все належне йому майно не на користь позивача. Крім того, у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на належне спадкодавцю спадкове майно, тому неможливо видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку спадкового майна, як непрацездатній дружині спадкодавця згідно ст. 1241 ЦК України (а.с.7,71). Згідно заяви [PERSON] поданої на адресу Арбузинської державної нотаріальної контори від 15.12.2021 року (а.с.85), останній повідомив про спадкоємця померлого [PERSON] , а саме непрацездатну його дружину - [PERSON] , та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме земельну ділянку площею 6,0697 га. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2021 року [PERSON] отримав 5/6 часток земельної ділянки з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку в розмірі 1/6 обов`язкової частки не видане (а.с. 76-81,93,94). Ухвалою суду витребувана копія спадкової справи на майно померлого [INFO] [PERSON] (а.с.131-157). Відповідно до\~актового запису\~про смерть\~№ 300\~від 07.12.2021\~року та\~копії свідоцтва\~про смерть\~ [PERSON] \~помер [INFO] (а.с.109,\~138).\~Після його\~смерті відкрита\~спадкова справа\~від 24\~січня 2022\~року на\~підставі заяви\~дружини померлого\~-\~ [PERSON] ,\~якою вона\~повідомила державного\~нотаріуса про\~прийняття \~всієї спадщини,\~що залишилася\~після смерті\~ [PERSON] \~(а.с.133,137).\~Мати померлого [PERSON] \~-\~ [PERSON] ,\~діти померлого\~ [PERSON] -\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ відмовилися від прийняття спадщини (а.с.134-136). Отже, [PERSON] на праві власності належали дві земельні ділянки розміром 14, 5774 га з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085 та розміром 6,0697 га з кадастровим номером 4820355000:05:002:004 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської (а.с.6,73-74,89-92). Дана обставина сторонами не заперечувалась. При визначені\~розміру обов`язкової\~частки у\~спадщині,\~суд враховує,\~що на\~час відкриття\~спадщини після\~смерті \~ [PERSON] ,\~були живі\~діти померлого\~ [PERSON] :\~син [PERSON] ,\~донька [PERSON] (а.с.231,232) та дружина [PERSON] , яка є позивачем по справі, та які б могли спадкували за законом по 1/3 частки кожен, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Тобто, при розрахунку обов`язкової частки у спадщині суд визначає трьох спадкоємців за законом, які могли бути закликані до спадщини. Тому розмір обов`язкової частки позивача у спадщині, становить 1/6 частини її частки, а саме 1/2 частини від тієї частки (від 1/3 частки), яку мала успадкувати позивачка [PERSON] за законом за відсутності заповіту, а розмір частки відповідачів за заповітами складає по 5/6 частки кожному. Така ж позиція міститься в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року (справа № 292/389/17, провадження № 61-19499 св 19). За такого, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та можливість визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку земельної ділянки розміром 14, 5774 га з кадастровим номером 4820355000:11:000:0085 та на 1/6 частку земельної ділянки розміром 6,0697 з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області. Позовна вимога в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 15.12.2021 року на 5/6 часток земельної ділянки площею 6,0697 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047 на ім`я [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки така вимога є похідною від попередніх позовних вимог, які судом задоволено частково. Крім того, на думку суду, у вказаному свідоцтві державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] вірно визначив [PERSON] , як спадкоємцю за заповітом померлого [PERSON] від 08.11.2021 року №1297 на земельну ділянку з кадастровим номером 4820355000:05:002:0047 в розмірі на 5/6 часток. Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.3,163а) відповідно до заяви представника позивача (а.с. 237), покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: partial