Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , на підставі ст. 71,72 ЖК України, у якому вказала, що згідно ордеру виданого Виконавчим комітетом Запорізької Міської Ради від 17 грудня 1975 року, їм на родину з 3-х чоловік було надано 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Починаючи з 1975 року в квартиру пізніше було ще зареєстровано в якості членів родини відповідачів за позовом [PERSON] , 1959 року народження, [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 1989 року народження та [PERSON] , 1991 року народження. Починаючи приблизно з 2014 року, відповідачі за позовом в квартирі не проживають. Під час свого виїзду вони забрали свої особисті речі, деякі меблі, постільну білизну. Нібито відомо, що відповідачі виїхали на постійне проживання в місто Одесса, де проживають до теперішнього часу та повертатись до Запоріжжя не бажають. Під час спілкування, що відбулось у 2019 році, на її неодноразові прохання знятись з реєстрації за адресою даної квартири обмежувались лише обіцянками, але фактично приїжджати вони не мають бажання. Будь якого оформлення контракту або інших трудових стосунків з підприємствами України вони не мають. В теперішній час вони мають там місце роботи, нібито придбали житло. Поважних причин, за якими за відповідачами може бути збережено право на користування житловим приміщенням немає. Окрім цього вони ні є власниками зазначеної квартири. Точної адреси відповідачів у неї немає. До себе не запрошували. З нею фактично не спілкуються. Квартира, в якій вона проживає є державною, та реєстрація відповідачів позбавляє права на здійснення її приватизації, з підстав того, що приватизація проводиться на всіх зареєстрованих осіб та лише за їх згодою. Ухвалою від 20.09.2021 року, позовна заява залишена без руху для усунення недоліків. Ухвалою від 04.11.2021 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.04.2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява в частині правильного визначення відповідачів. Ухвалою суду від 20.09.2022 року замінено по справі первісних відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У встановлений ухвалою строк відповідачам на подання відзиву, відзив не надійшов. Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, неодноразово викликалися у судове засідання, у тому числі і розміщенням на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом були використані можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріали справи містять заяву позивачки про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа в судове засідання не з`явилася. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до ордеру від 17.12.1975 року, виданого Виконавчим комітетом Запорізької Міської Ради, [PERSON] на родину з трьох осіб, було надано 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідок Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] з 04.10.2007 року, [PERSON] з 09.10.2001 року, [PERSON] з 27.09.2005 року, [PERSON] з 04.10.2007 року. Квартира [ADDRESS] , знаходиться у будинку ОСББ «Світла 18». Суду не надано доказів знаходження спірної квартири у власності фізичних осіб. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі понад шість місяців, крім тверджень позивачки, підтверджується актом ОСББ «Світла 18» про фактичне не проживання від 12.05.2022 року; наданими до суду письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачів у квартирі, а також не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивачки, або інших осіб, у користуванні відповідачами квартирою. Судом встановлено, що відповідачі правом власності в спірному приміщенні не володіють, за місцем реєстрації не проживають, тому доводи позивача суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що не суперечать представленим по справі доказам. Таким чином суд вважає, що вимоги позивачки законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved