Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за період несплати з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 2021 року в сумі 176210,97 грн. Позов обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON] . Рішенням суду від 04 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано, а рішенням суду від 27 березня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частки його заробітку. Однак відповідач, в добровільному порядку рішення суду не виконував, внаслідок чого постановою Київського апеляційного сулу від 20 листопада 2018 року стягнуто пеню за прострочення зі сплати аліментів за період з 07 листопада 2016 року по 01 листопада 2017 року у сумі 9657,70 грн. дане рішення відповідачем також до даного часу не виконано, у зв`язку з чим за період з 01 травня 2018 року по 01 жовтня 20211 року [PERSON] має заборгованість по аліментам в розмірі 176210,97 грн. Позивач просить стягнути з відповідача пеню на вказану суму заборгованості по аліментах у розмірі 176210,97 грн, оскільки дійсний розрахунок пені на вказану суму значно перевищує розмір 100 % заборгованості по аліментах. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомолення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до статей 280-283 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved