Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

21.07.2022 представник позивача, адвокат Милаш Г.А. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1 329,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., які спричинені внаслідок кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та стягнення понесених витрат за надання професійної правничої допомогу в розмірі 16 000,00 грн.. В обгрунтування\~позову зазначає,\~що 01.08.2020\~року близько\~15.00\~години [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~перебуваючи за\~місцем проживання\~ [PERSON] ,\~за адресою\~ [ADDRESS] , в ході раптово виниклого конфлікту із [PERSON] умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаком правої руки, наніс їй один удар в область лівої частини обличчя, в подальшому долонею лівої руки, наніс їй два удари в область правої частини обличчя, носком кросівок в які він був взутий правої ноги наніс їй удар в гомілку лівої ноги та лівою ногою наніс їй удар в праве стегно, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді саден лівої виличної ділянки з переходом на скроневу, синців правого плеча, правого стегна, лівої гомілки, які не спричиняють короткочасного розладу здоров`я та відповідно до висновку судово - медичного експерта від 19.08.2020 № 05-11-01/166 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 24 травня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок. 23.06.2022 року вирок набрав законної сили. Таким чином, в наслідок вчинення відносно неї кримінального правопорушення - проступку [PERSON] їй спричинено майнової та моральної шкоди. Разом із цим, вона понесла витрати на професійну правову допомогу, як під час розгляду кримінального провадження в суді, так і під час пред`явлення позовної заяви до суду в порядку цивільного законодавства. При розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] потерпілою у справі цивільний позов не пред`являвся та не розглядався. Так, [PERSON] 03.08.2020 року зверталася до Черкаського обласного бюро судово - медичної експертизи для проведення експертизи за послуги якої нею сплачено 181,50 грн. (за наслідками звернення мається висновок судово - медичного експерта від 19.08.2020 року № 05-11-01/166 який покладено в основу вироку, тілесні ушкодження які їй спричинені [PERSON] відносяться до легких тілесних ушкоджень), що підтверджується квитанцією № 5 від 03.08.2020 року. Після спричинення їй тілесних ушкоджень вона мала постійні головні болі та переживання, знервованість, пов`язану, як з отриманням тілесних ушкоджень, так і з проведенням досудового розслідування, судового розгляду в наслідок чого вона купувала таблетки НОВО-ПАСИТ від 12.10.2020 року, що підтверджується чеком ТОВ "Юріяфарм" ПН 389566226548 вартістю 147,50 грн.. Разом із цим, під час нанесення їй [PERSON] тілесних ушкоджень у різні частини тіла руками та ногами, у брудному взутті, та шарпання за одяг, їй було пошкоджено та забруднено футболку та лосини, які вона оцінює в одну тисячу гривень. Всього їй завдано майнової шкоди внаслідок кримінального правопорушення - проступку в розмірі 1 329 грн.. Крім того,\~незаконними діями\~ [PERSON] \~їй завдано\~моральної шкоди,\~яка виразилась\~у негативних\~емоціях та\~переживаннях з\~приводу її\~побиття,\~стану постійної\~психоемоційної напруги,\~важкості виконання\~повсякденних обов`язків,\~знижений і\~нестійкий настрій,\~нервозність,\~дратівливість,\~порушення сну,\~гіпертонічні кризи,\~побоювання про\~майбутній стан\~здоров`я та\~життя вцілому,\~оскільки засуджений\~ [PERSON] \~проживає навпроти\~її дому\~та являється\~сусідом.\~Їй здається,\~знов і\~знов,\~що він\~може прийти\~до їхнього\~двору і\~знов її\~побити.\~Разом із\~цим,\~вона зазнала\~неодноразового приниження\~з боку\~відповідача,\~як під\~час досудового\~розслідування,\~так і\~під час\~судового слухання\~кримінального провадження\~в Городищенському\~районному суді\~Черкаської області,\~оскільки останній\~вважав,\~що вийде\~без наказаним\~з ситуації,\~яка склалась.\~ Вказана\~ситуація та\~пов`язані із\~нею стреси\~позначилася на\~її здоров`ї,\~моральному виснаженню\~та стражданню,\~оскільки вона\~дуже нервувала\~та переживала\~цей період\~життя.\~ Оскільки\~вона працює\~весь час\~за кордоном,\~тому була\~вимушена залишитися\~в Україні\~для проведення\~досудового розслідування\~та судового\~слухання,\~яке обвинувачений\~ (на\~той час)\~ та\~його захисник\~постійно затягували. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду оцінює у 50 000 грн.. Для захисту своїх прав звернулася до адвоката Милаш Г.А., та вони уклали договір про надання правової допомоги № 75 від 24.06.2022 року, яка в свою чергу надала їй консультацію та роз`яснення кримінально - процесуального, цивільного та цивільного - процесуального кодексів України щодо характеру спірних правовідносин, ксероскопіювала документи, що малися в наявності у неї, вивчила документи, проаналізувала та систематизувала законодавство, реєстри судових рішень, що необхідні для використання для пред`явлення позову, підготувала та скерувала до Городищенського районного суду Черкаської області позовну заяву про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - проступку. Також вони обумовили про подальшу участь в суді адвоката - представника позивача без присутності та участі позивача, в разі необхідності написання процесуальних документів: відповідей на відзив, заперечення, пояснення тощо. За вищеперераховане нею сплачено 6 тис. грн. (копія договору про надання правової допомоги № 75 від 24.06.2022, додаткова угода № 1 від 24.06.2022, рахунок - фактура про сплату коштів 24.06.2022 та акт виконаних робіт). Разом із цим, у відповідності до ст. 58 Кримінального процесуального кодексу України для захисту своїх прав під час судового розгляду кримінального провадження (судова справа № 691/950/20), вона зверталася до адвоката Милаш Г.А., та вони уклали договір про надання правової допомоги № 53 від 03.12.2021 року, на підставі якого остання була представником потерпілого в суді, яка в свою чергу 03.12.2021 року надала консультацію та роз`яснення Кримінального кодексу України та кримінально процесуального кодексу України, ксероскопіювала документи, що малися в наявності у неї як потерпілої, 31.01.2022 року адвокат ознайомилась з матеріалами кримінального провадження № 12020255110000021 від 03.08.2020 в суді (справа № 691/950/20, провадження № 1-кп/691/150/22); брала неодноразові участі у судових засіданнях; 14.12.2021, 01.02.2022, 03.02.2022, 24.03.2022 скерувала ряд заяв, клопотань, скарг, що стосуються провадження та 23.05.2022 року підготувала їй, як потерпілій промову в судових дебатах. Все вище описане підтверджується копіями, які надані до матеріалів позову. За вищеперераховане позивачем сплачено 10 000 тис. грн.. Ухвалою судді від 16 серпня 2022 року в справі відкрито загальне позовне провадження, з повідомленням (викликом) сторін в підготовче судове засідання на 05.10.2022 року з відкладенням за клопотанням відповідача на 10.11.2022 року. 13.10.2022 в суді зареєстровано відзив відповідача [PERSON] на заявлену вимогу [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - проступку. Проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Матеріальна шкода обгрунтована витратами на проведення судово - медичної експертизи в кримінальному провадженні, витратами на запукпу лікарського засобу та збитким за пошкоджений одяг. Моральна шкода нічим не обгрунтована. Предявлений позов не визнає у повному обсязі. Просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позову [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - проступку. Ухвалою від 10.11.2022 року справу призначено до судового розгляду на 21.11.2022 року з подальшим відкладенням з поважних на те причин на 23.12.2022. 23.12.2022 року сторони в судове засідання не зявилися, повідомленні належно. Від представника позивача адвоката Милаш Г.А. надійшла заява, просила розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву, просить розглядати справу без його участі, позов не визнає, вказав, що позовні вимоги є безпідставними та надуманими, оскільки не підтверджуються жодним доказом. Представник відповідача, адвокат Гречуха В.І. не зявився без повідомлення причин. Розгляд справи здійснюється за відсутності учасників процесу в порядку частини 2 статті 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. За частиною третьою даної статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків, та інші способи відшкодування майнової шкоди. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві, у відзиві на позов, і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. В суді доведено, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 24.05.2022 року у справі № 691/950/20, що набрав законної сили 23.06.2022 року, [PERSON] (відповідача) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ ст. 125 КК України\~та призначено\~покарання у\~вигляді\~штрафу,\~ за\~те,\~що 01.08.2020\~року близько\~15.00\~год.\~ [PERSON] ,\~перебуваючи за\~місцем проживання\~ [PERSON] ,\~за адресою\~ [ADDRESS] , в ході раптово виниклого конфлікту із [PERSON] умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кулаком правої руки, наніс їй один удар в область лівої частини обличчя, в подальшому долонею лівої руки, наніс їй два удари в область правої частини обличчя, носком кросівок в які він був взутий правої ноги наніс їй удар в гомілку лівої ноги та лівою ногою наніс їй удар в праве стегно, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді саден лівої виличної ділянки з переходом на скроневу, синців правого плеча, правого стегна, лівої гомілки, які не спричиняють короткочасного розладу здоров`я та відповідно до висновку судово - медичного експерта від 19.08.2020 № 05-11-01/166 відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з частиною 6 стаття 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільний позов потерпіла [PERSON] під час розгляду кримінального провадження № 12020255110000021 від 03.08.2020 в суді (справа № 691/950/20, провадження № 1-кп/691/150/22) не заявляла. Відповідно до частини 7 статті 128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Отже, факт винного протиправного діяння засудженого [PERSON] (відповідача у даній справі) та спричинення такими діями негативних наслідків для потерпілої [PERSON] (позивача у даній справі), тобто наявність причинно - наслідкового звязку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача, встановлена вироком суду, який набрав законної сили, тому ці обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної цивільної справи. Як розяснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин справи. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість заподіяних [PERSON] моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та зазначає наступне. Так, дії [PERSON] кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, тобто, як вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Суд погоджується з доводами позивача про те, що така протиправна поведінка відповідача спричинила їй, фізичний біль, душевні страждання, погіршення стану здоровя, що потребувало часу та зусиль для його відновлення, встановлення нормальних життєвих звязків. Також суд враховує, що відповідач не вчинив жодних конкретних і дієвих дій, спрямованих на добровільне відшкодування заподіяної ним шкоди позивачу, відповідач навіть не вибачився перед позивачем за спричинені негативні наслідки. Отже, підсумовуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт заподіяння [PERSON] моральної шкоди [PERSON] .. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997). Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи "Савула проти України", № 12868/05, рішення від 10.12.2009; "Войтенко проти України", № 18966/02, рішення від 29.06.2004). Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди, який слід стягнути з відповідача на користь позивача, виходячи з вимог закону, характеру дій відповідача, завданих позивачу страждань, заподіяння їй тілесних ушкоджень, зазнала моральних страждань, які виразились у негативних емоціях та переживаннях з приводу її побиття, стану постійної психоемоційної напруги, важкості виконання повсякденних обов`язків, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоровя та життя в цілому, дотримуючись принципів розумності, співмірності та справедливості, слід визначити, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди, завданий позивачу в розмірі 15 000,00 грн.. Даний розмір відшкодування завданої кримінальним проступком моральної шкоди, на думку суду, враховує всі обставини, досліджені в судовому засіданні та відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Загальні положення відшкодування шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. Враховуючи, що позивачем [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів спричинення їй діями відповідача [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 1 329,00 грн., суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до задоволення не підлягають, так як не знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду даної справи. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", "Заїченко проти України"). Судом досліджено ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Милаш Г.А. від 19.07.2022 року; договір № 53 про надання правової допомоги від 03.12.2021 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 53 від 03.12.2021 року; рахунок - фактуру від 03.12.2021 року; акт виконаних робіт (розрахунок витрат на правничу допомогу до договору про надання правової допомоги № 53 від 03.12.2021 року) та процесуальні документи, складені адвокатом під час розгляду кримінального провадження, а також договір № 75 про надання правової допомоги від 24.06.2022 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 75 від 24.06.2022 року; рахунок - фактуру від 24.06.2022 року; акт виконаних робіт розрахунок витрат на правничу допомогу до договору про надання правової допомоги № 75 від 24.06.2022 року. Враховуючи вищевикладене, обсяг наданої правової допомоги, розрахунок цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справ, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 6 000,00 грн., що відповідатиме обєктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача (потерпілій), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи обставини справи у їх взаємозвязку з нормами закону, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оскільки, в силу пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням частини 6 статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial