Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

АТ «Укрсиббанк» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вказавши, що у відповідності до укладеного 05.10.2007 року договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 60000 доларів з кінцевою датою повернення до 05.10.2028 року, під зобов?язання сплати відсотків у розмірі 10,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов?язань за договором були укладені договори поруки із [PERSON] та [PERSON] . У зв?язку з невиконанням зобов`язань із повернення кредиту та сплати відсотків, позивачем направлено відповідачам відповідну вимогу про усунення порушень та дострокове повернення кредиту, однак, кредит повернутий не був. Станом на 05.08.2021 року за кредитним договором наявна заборгованість в сумі 119882,93 доларів США, з яких 47516,6 доларів США заборгованість за кредитом, 43804,55 доларів США за процентами за користування кредитом, 28561,78 долар США за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін відповідно до положень ст. 625 ЦК України, яку позивач вимагає стягнути з відповідачів солідарно. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2021 року цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 13.01.2022 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 07.02.2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову повністю заперечував, вказуючи, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо усіх вимог, адже останній платіж був здійснений 30.04.2010 року, а також банком був реалізований предмет іпотеки, у зв?язку з чим договір припинив свою дію у 2011 році. 07.02.2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову повністю заперечувала, вказуючи, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо усіх вимог, вказала не незгоду з розрахунком заборгованості, а також зазначила, що банком був реалізований предмет іпотеки, у зв?язку з чим договір припинив свою дію у 2011 році. Відповідачем [PERSON] відзив на позов не подавався. 07.01.2022 року відповідачем [PERSON] подане клопотання про забезпечення доказів, яке ухвалою суду від 10.02.2022 року залишено без задоволення. Ухвалою суду від 30.03.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду. 19.04.2022 року позивачем подано відповіді на відзив на позовну заяву, які були залишені без розгляду у зв?язку із пропуском процесуального строку подання відповіді на відзив та відсутністю поважних причин пропуску такого строку. 27.05.2022 року відповідачем повторно подано клопотання про забезпечення доказів, яке ухвалою суду від 31.05.2022 року було задоволено частково. 06.07.2022 року від позивача надійшли пояснення щодо надання документів на підставі ухвали суду, відповідно до яких позивачем ухвала суду виконана в повній мірі не була, адже всупереч вимозі суду позивачем не надані документи, на підставі яких АКБ «УкрСиббанк» було передано право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] з посиланням на те, що предмет іпотеки був реалізований за іншим кредитним договором, укладеним з [PERSON] 23.07.2008 року на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості. Водночас позивачем не надані ані договір від 23.07.2008 року, ані виконавчий напис нотаріуса, ані документи, на підставі яких право власності на предмет іпотеки було передано позивачеві. Ухвалою суду від 07.07.2022 року судом було задоволено клопотання відповідача [PERSON] про забезпечення доказів та витребувано від приватного нотаріуса ЗМНО Горлової Ю.М. документи, на підставі яких 03.08.2011 року було вилучено заборону на нерухоме майно на підставі договору іпотеки від 05.10.2007 року. 25.07.2022 року від приватного нотаріуса Горлової Ю.М. надійшли документи за ухвалою суду. 01.08.2022 року відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про забезпечення доказів, яке ухвалою суду від 23.08.2022 року залишено без задоволення. 19.09.2022 року відповідачем [PERSON] подано уточнений відзив на позовну заяву з урахуванням отриманих за ухвалою суду документів, в якому відповідач просив відмовити у позові. Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось. В судові засідання представник позивача, відповідачі не з`являлись, про місце та час розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, причин неявки суду не сповістили. При вивченні письмових доказів судом встановлено таке. 05.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11229588000, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит в сумі 60000 доларів США, а позичальник у свою чергу повернути кредит та сплатити проценти 10,5% за користування кредитом ануїтетними платежами в сумі 595 доларів США в строк до 05.10.2028 року. Як зазначено пунктом 2.1 кредитного договору у забезпечення виконання зобов`язань за договором банком приймається застава нерухомості, а саме двокімнатна квартира загальною площею 49,72 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , належна на праві власності [PERSON] , а також порука [PERSON] та [PERSON] . Також 05.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , а також між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладені договори поруки щодо усіх зобов`язань, які виникли за кредитним договором № 11229588000 від 05.10.2007 року. Також 05.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] . 09.06.2021 року АТ «УкрСиббанк» направило відповідачам вимогу про повернення кредитних коштів, сплату відсотків за користування кредиту в загальній сумі 119051,68 долар США. Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом сума заборгованості за кредитом складає 47516,60 доларів США, по процентам за користування кредитом 43804,55 доларів США, заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 28516,78 доларів США. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.01.2022 року запис про об`єкт нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS] погашений 21.03.2008 року у зв`язку із знищенням об`єкту. 03.08.2011 року з реєстру вилучені відомості щодо обтяження об`єкту нерухомості за договором іпотеки від 05.10.2007 року. З наданих приватним нотаріусом ЗМНО Горловою Ю.М. документів вбачається, що 03.08.2011 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження нежитлового приміщення [ADDRESS] , яка передана в іпотеку за договором від 05.10.2007 року у зв?язку із припиненням вищевказаного іпотечного договору. Тією ж датою представник банку повідомляє нотаріуса про те, що внаслідок примусової реалізації предмета іпотеки, а саме нежитлового приміщення [ADDRESS] , іпотека за договором від 05.10.2007 року, що забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором № 11229588000 від 05.10.2007 року, та № 11229626000/2 від 05.10.2007 року припинена за законом. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, виходячи з заявлених позивачем вимог, позивач мав довести суду, що між сторонами був укладений кредитний договір на певних конкретних умовах, що банком було виконано зобов`язання з надання кредиту, а відповідачем у свою чергу допущені порушення зобов`язань за договором, виникла заборгованість, розмір якої також мав довести саме позивач. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В даному випадку іпотекодавцем було звернуто стягнення на предмет іпотеки, водночас, жодних документів на підтвердження того, в який саме спосіб це було здійснено суду позивачем надано не було. Також не виявляється можливим встановити з наданих суду сторонами документів, за яку саме ціну було проведено реалізацію предмета іпотеки та яка сума була спрямована на погашення заборгованості за кредитним договором. Посилання позивача на існування якихось інших договорів, в межах яких і було проведено звернення стягнення на предмет іпотеки, документально не підтверджено, а твердження про те, що предмет іпотеки був реалізований в межах інших зобов?язань спростовується змістом заяви представника банку до нотаріуса про зняття заборони відчуження, в якій міститься посилання на примусову реалізацію предмету іпотеки та саме на договір іпотеки від 05.10.2007 року. При цьому також суду не надано документів щодо перетворення предмету іпотеки, яким є квартира [ADDRESS] , на нежитлове приміщення іншою площею за цією ж адресою, на яке Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів існування та розміру заборгованості за кредитним договором, що є підставою для відмови у позові. Оскільки судом не знайдено підстав для задоволення позову, тож суд не оцінює і заяву відповідачів про застосування строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed