Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позовні вимоги. [PERSON] , 25.08.2022 року звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є наймачем зазначеної квартири, що у тому числі підтверджується відповідною Постановою керівництва залізниці та президії Дорпрофсожу Державної адміністрації залізничного транспорту України Львівська залізниця № П-18/8 від 21.05.2008 року, згідно якої зазначена квартира закріплена за вагонним ДЕПО Крепарів і наймачем якої є позивач. У спірній квартирі зареєстрована колишня дружина позивача. Шлюб між сторонами було розірвано 06.08.2010 року. Одразу після розірвання шлюбу, з 2010 року відповідач не проживає у спірній квартирі, місце її проживання позивачу невідоме, жодних стосунків із відповідачем позивач не підтримує. Позивач постійно проживає за вказаною адресою, та особисто несе витрати по платі комунальних послуг і утримання квартири загалом. Враховуючи, що з 2010 року відповідач перестала бути членом сім`ї позивача, а також не приймає участі у догляді за квартирою, не оплачує комунальних послуг, а позивач несе усі ці витрати самостійно, просить суд задовольнити позовну заяву, оскільки позивач у тому числі не може отримати субсидію, не може здійснити приватизацію житла. Рух справи в суді. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 27). Позиція сторін по справі. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. Крім цього, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог\~ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Постановою керівництва залізниці та президії Дорпрофсожу Державної адміністрації залізничного транспорту України Львівська залізниця № П-18/8 від 21.05.2008 року «Про закріплення жилих приміщень у гуртожитку по [ADDRESS] ». Із тексту Постанови вбачається, що з метою забезпечення соціального захисту мешканців при передачі гуртожитку по [ADDRESS] у комунальну власність керівництво залізниці та президія [PERSON] постановили закріпити жилі приміщення гуртожитку по [ADDRESS] за наступними відокремленими підрозділами Львівського вузла, зокрема вагонним депо Клепарів: блок № 42 однокімнатний за [PERSON] (у складі сім`ї вказано: [PERSON] , його дружина, син) (а.с.\~10-11). Копією Відомостей\~Реєстру Львівської\~міської територіальної\~громади №\~002173-ЗРА,\~сформованих 09.08.2022\~року стверджується,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] з 28.12.1989 року (а.с. 16). Відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області одержаних на запит Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2022 року стверджується, що [PERSON] зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] (а.с. 25). Також,\~згідно Відомостей\~відділу обліку\~та моніторингу\~інформації про\~реєстрацію місця\~проживання ГУДМС\~України у\~Львівській області\~одержаних на\~запит Залізничного\~районного суду\~м.\~Львова від\~12.09.2022\~року стверджується,\~що [PERSON] \~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.\~26), зазначене також підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 8). Копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 216 стверджується, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] 06.08.2010 року розірвано (а.с. 8, 15). Судом також досліджено копію наданого Технічного паспорта (інвентарний номер 1220) «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради, складеного 12.08.2014 року на квартиру [ADDRESS] (а.с. 12-14). Актом ОСББ «Добробут 101» від 31.03.2022 року «Про фактичне не проживання», складеного комісією у складі голови ОСББ «Добробут 101», стверджується, що [PERSON] не проживає з 01.01.2022 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Актом ОСББ «Добробут 101» від 01.06.2022 року «Про фактичне не проживання», складеного комісією у складі голови ОСББ «Добробут 101», стверджується, що [PERSON] не проживає з 01.01.2022 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Актом ОСББ «Добробут 101» від 24.08.2022 року «Про фактичне не проживання», складеного комісією у складі голови ОСББ «Добробут 101», стверджується, що [PERSON] не проживає з 01.01.2022 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Мотиви прийняття рішення судом. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача, згідно приписів ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР належать дружина наймача, їх діти і батьки, а також може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71,\~72\~Житлового кодексу\~України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10\~Постанови № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~від 12.04.1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою понад шість місяців та не надала відомостей щодо поважності причин відсутності, а відтак вважаються такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 1). На підставі наведеного та

Outcome: approved