Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог позивач вказує, що АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого являється ТОВ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000014924, згідно з яким відповідачеві було надано кредит в сумі 100 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2010 року із відповідача стягнуто 942293 грн. В свою чергу, відповідач не виконує зобов`язання, в результаті чого станом на 06 липня 2022 року має заборгованність 358553 грн. 88 коп., із них: 78384 грн. сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість , 280169 грн. 88 коп. суми заборгованості за інфляційними втратами. Оскільки [PERSON] не виконує зобов`язання за договором, тому позивач на підставі ст.625 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 358553 грн. 88 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ст..128 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідач причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Великомихайлівського районного суду від 30 серпня 2022 року справу передано за підсудністю до Любашівського районного суду Одеської області (а.с.29). Ухвалою від 22 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.33). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимогист. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 11розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07 жовтня 2008 року УніКредит Банк Товариством з обмеженою відповідальністю правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», а в подальшому акціонерне товариство «Альфа-банк» та [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № MRTG-000000014924, згідно з яким відповідачеві було надано кредит в сумі 100000,00 доларів США строком до 07 жовтня 2028 року із сплатою 13,4 % річних з цільовим призначенням для придбання житлового будинку та земельної ділянки площею 0,098 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-9). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2010 року із відповідача стягнуто 942293 грн. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, в результаті чого за розрахунком позивача станом на 06.07.2022 має заборгованість 358553,88 грн., а саме: - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 78384 грн; - сума заборгованості за інфляційними витратами - 280169,88 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс16 висловив правову позицію та зазначив, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат за користування грошовими коштами на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2010 року, тому у зв`язку із порушенням ним строків повернення вказаного грошового зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] має перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» невиконане грошове зобов`язання, а отже наявні підстави для задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Розподіл судовихвитрат міжсторонами Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 5378 грн. 31 коп. судового збору (а.с. 1). Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: approved