Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

09.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.03.2010 року о 10.30 годині у м.Ізмаїл відповідач [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Чері-Амулет», днз [NUMBER] , рухався по вул.Радянської міліції в напрямку вул.Клушина, не вибрав належної швидкості, та з урахуванням заокругленості дороги не впорався із керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген-Транспортер», днз [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивач внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді ушибленої рани голови, струс головного мозку, був госпіталізований до травматологічного відділення Ізмаїльської міської лікарні, де перебував до 24.03.2010 року. 25.03.2010 року його було переведено до кардіологічного відділення з діагнозом «гострий поширений інфаркт міокарда ішемічного та травматичного ґенезу». З 12.05.2010 року по 10.06.2010 року він знаходився на лікуванні в кардіологічному відділенні з діагнозом «нестабільна стенокардія, постінфарктний ішемічного травматичного ґенезу кардіосклероз». 13.07.2010 року йому була встановлена ІІ група інвалідності. З 27.07.2010 року по 05.08.2010 року він знову знаходився на стаціонарному лікуванні з тим самим діагнозом. Таким чином, з 2010 року по сьогоднішній день він змушений проходити платне лікування у м.Ізмаїл та м.Одеса. На момент ДТП він займався підприємницькою діяльністю, однак внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та травм змушений був припинити свою діяльність. Також зазначає, що під час ДТП він пережив сильний шок, був госпіталізований, змушений приймати сильнодіючі знеболюючі препарати, що мало негативний вплив на весь організм, він знаходився в стані сильного стресу протягом місяця. Окрім того, був порушений звичний ритм його життя, були скасовані заплановані заходи та зустрічі з підприємницької діяльності, весь свій час він повинен був проводити в лікарнях, лікуючи наслідки ДТП та обстежуючись з приводу погіршення стану здоров`я, що додавало додаткових переживань йому та його сім`ї, оскільки саме він був основним годувальником. До того ж , йому необхідно було змиритись із думкою про інвалідність, що є психологічно болісно та неприємно, і до сьогоднішнього дня він через інвалідність не здійснює підприємницьку діяльність, не може працювати, переживає через втрату роботи, не може продовжувати активне громадське життя. На підставі викладеного просив стягнути з відповідача вартість ремонту мікроавтобусу в сумі 71 878,27 грн., витрати на лікування у розмірі 20 583,15 грн., суму недоотриманого доходу у розмірі 68 529 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 900 000 грн. (а.с.4 т.1). Ухвалою суду від 12.11.2015 р. позовну заяву було залишено без руху (а.с.133 т.1). Ухвалою суду від 30.11.2015 р. провадження по справі було відкрито та призначено до судового розгляду (а.с.144 т.1). Ухвалою суду від 24.02.2016 р. було задоволено клопотання про витребування від «СК «Провідна» доказів (а..с.175 т.1). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2016 р. за заявою позивача в якості співвідповідача було залучено ПАТ «СК «Провідна» (а.с.188 т.1). Ухвалою суду від 23.05.2016 р. задоволено клопотання про витребування доказів (а.с.211 т.1). Ухвалою суду від 13.02.2017 р. задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.101 т.2). Ухвалами суду від 18.06.2020 р. та 16.12.2020 р. задоволено клопотання про витребування доказів (а.с.5 т.3). Неодноразово уточнюючи розмір позовних вимог, остаточно позивач просив стягнути з відповідачів солідарно: залишок невиплаченої СК суми завданої матеріальної шкоди через знищення автомобілю та франшизи - 21 980 грн., витрати на лікування у розмірі 20 583,15 грн., витрати на санаторно-курортне лікування у розмірі 15 750 грн., суму недоотриманого доходу у розмірі 68 529 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 90 000 грн. (а.с.165-166, 169-175 т.). 20.12.2022 р. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судових засіданнях проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, зокрема, зазначив, що відсутній зв`язок ДТП із хворобами серця. 20.12.2022 р. у судове засідання не з`явився, у разі розгляду справи просив вирішувати позов по суті у його відсутність. Представник відповідача ПАТ «СК «Провідна» подав до суду відзив на позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що за заявою потерпілої особи - [PERSON] ПАТ «СК «Провідна» було виплачено: 585,80 грн. - витрати на лікування в період часу з 15.03.2010 р. по 24.03.2010 р., витрати на лікування в сумі 7 032,36 грн., що підтверджені документально відповідними платіжними документами та лікувальним закладом, та у відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - суму страхового відшкодування в розмірі 13 417,11 грн. за вирахуванням франшизи та вартості транспортного засобу після ДТП. Витрати на лікування у розмірі 13 550,79 грн. документально не підтверджені (не вказані найменування лікарських препаратів, або не підтверджені лікарською довідкою, або є проїзними квитками, відшкодування вартості яких не передбачено), тому вказана сума СК не була виплачена. Також вважають, що витрати на санаторно-курортне лікування не обґрунтовані, оскільки не вбачають причинно-наслідкового зв`язку між лікуванням з приводу хронічних серцево-судинних захворювань та отриманими під час ДТП травмами. Оскільки позивач на момент ДТП доход не отримував, то вимоги щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою та стійкою втратою працездатності вважають необґрунтованими та безпідставними. Крім того, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю, в редакції закону, що діяв на момент укладання договору, становив 51 000 грн., то ліміт відповідальності страховика ПАТ «СК «Провідна» за завдану моральну шкоду складає 2 550 грн. (5% від 51 000 грн.) (а.с.195-201 т.3). У судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, у задоволенні позовних вимог відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, статтєю 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 13.10.2009 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Провідна» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/7216100, строком дії з 14.10.2009 року по 13.10.2010 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «CHERRY AMULET», днз [NUMBER] (а.с.171 т.1). 15.03.2010 року о 10.30 годині у м.Ізмаїл відповідач [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Чері-Амулет», днз [NUMBER] , рухався по вул.Радянської міліції в напрямку вул.Клушина, не вибрав належної швидкості, та з урахуванням заокругленості дороги не впорався із керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген-Транспортер», днз [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (т.1 а.с.139). Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час ДТП) (далі - Закон) визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Як визначено ст.29 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Так, [PERSON] - власник «Фольцваген-Транспортер», днз [NUMBER] , звернувся до ПАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.203-204, 225). ПАТ «СК «Провідна» здійснила виплату позивачу: 585,80 грн. - витрати на лікування в період часу з 15.03.2010 р. по 24.03.2010 р., витрати на лікування в сумі 7 032,36 грн., що підтверджені документально відповідними платіжними документами та лікувальним закладом, та у відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - суму страхового відшкодування в розмірі 13 417,11 грн. за вирахуванням франшизи (510 грн. ) та вартості транспортного засобу після ДТП - 1474, 9 грн. (а.с.180 т.2) . Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Ізмаїльській міській лікарні № 1 з 15.03.2010 року до 15.04.2010 року, 12.05.2010 по 10.06.2010 року, з 27.07.2010 року по 05.08.2010 року, де йому надавалась медична допомога, та було призначено медикаментозне лікування, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого за № 1291, №1428 та № 2200, № 3424 (а.с.7-8,12,23-24,28 т.1)). Так, відповідно до висновку спеціаліста від 22.06.2010 р. № 45 вартість матеріальної шкоди, завданої власникові «Фольцваген-Транспортер», днз [NUMBER] , є її ринковою вартістю - 15 402,01 грн. (а.с. 240-251 т.1). Згідно довідці про можливу вартість конструктивно загиблого транспортного засобу - «Фольцваген-Транспортер», днз [NUMBER] , після ДТП становить 1 474, 9 грн. (а.с.180 т.2). Отже, суд погоджується із доводами представника СК щодо правильності розрахунку та виплати суми за пошкоджений транспортний засіб в межах ліміту в сумі 13 417,11 грн., оскільки суму франшизи має виплачувати винуватець, завдач шкоди, а транспортний засіб після ДТП залишився у позивача, і вартість після аварії якого має вираховуватись з суми , що підлягає відшкодуванню позививачу. Погоджується суд і з висновком СК щодо можливості відшкодування витрат, пов`язаних і з лікуванням тільки, що підтверджені відповідними чеками. Тому, у задоволенні позову в цій частині в сумі 13 550, 79 грн. слід відмовити (не вбачаються з чеків назви ліків, відсутні відповідні чеки тощо). При вирішенні питання щодо стягнення витрат на лікування суд виходить з того, що витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Витрати на лікування, необхідність здійснення яких не підтверджено відповідним медичним закладом не відшкодовуються. При цьому, фіскальні чеки на купівлю медичних препаратів повинні містити назву препаратів, якщо у фіскальних чеках вказується лише загальна група препаратів до таких чеків мають надаватися товарні чеки, з вказаними назвами препаратів. Чеки, які не містять конкретної назви медичних препаратів або медичних послуг, благодійні внески і т.д. не відшкодовуються. Разом з тим, не може погодитись суд із запереченням відповідачів щодо відсутності зв`язку ДТП із сурцево-судинними захворюваннями позивача. Так, відповідно до висновку експерта Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи № 10 (почата - 18.01.2013 року, закінчена - 18.02.2013 р.) у [PERSON] були наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, ушиблена рана голови (лівої скроневої області), закрита травма (ушиб) грудної клітини, що ускладнилась розвитком гострого інфаркту міокарда (в ранньому посттравматичному періоді на 8 день після травми у [PERSON] було діагностовано гострий коронарний синдром (гострий інфаркт міокарда). Тілесні ушкодження [PERSON] не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я строком більше 21 дня та за даним критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути частини салону автомобіля при зіткненні транспортних засобів та могли виникнути в строки та за обставин при ДТП 15.03.2010 року. На момент освідування експертною комісією у [PERSON] є наступні захворювання: Гіпертонічна хвороба ІІ ступеню. Гіпертензивне серце. Ішемічна хвороба серця. Постінфарктний кардіосклероз. Блокада лівої ніжки пучка Гіса. Екстрасістолічна аритмія. Тремтіння передсердь, пароксизмальна форма. Серцева недостатність І ступеня (а.с.69-94 т.1). Згідно п.4 вказаного висновку у [PERSON] до подій ДТП 15.03.2010 року не було захворювань з боку серцево-судинної системи, гостра серцева патологія розвинулась в ранньому посттравматичному періоді. Окрім того, обставини травми (знаходився за кермом автомобілю у момент зіткнення транспортних засобів) вказують на те, що поряд з черепно-мозковою травмою у нього була не діагностована закрита травма грудної клітини - через удар грудної клітини об кермо. Також слід враховувати, що ДТП є гострою стресовою ситуацією. Усі вищеперераховані чинники викликали розвиток гострого коронарного синдрому та інфаркту міокарда у [PERSON] . Таким чином, серцево-судинні захворювання [PERSON] знаходяться в прямому причинному зв`язку з ушкодженнями, отриманими ним в ДТП 15.03.2010 року (а.с. 93 т.1 ). Крім того, згідно п.2 листу КУ «Центральна районна лікарня Ізмаїльського району» № 1169 від 13.12.2011 р. (мовою оригіналу): «болезнь сердца возникла вследствие травмы и стресса, полученных в результате ДТП, имевшего место 15.03.2010 р., т.е. находится с данням ДТП в причинно-следственной святи» (а.с. 42 т.3). Крім того, внаслідок отриманих травм і стресу через ДТП позивач з 2010 р. спеціалізованою кардіологічною МСЕК № 1 визнавався особою з інвалідністю II групи, а з 2017 року - безстроково (а.с.16 т.3, а.с.7 т.2). Вказане підтверджується і записами з виписного епікризу з медичної карти № 1029 за лютий-березень 2014 р. «…госпитализирован в плановом порядке по направлению кардіолога поликлиники…болеет в течение 4 лет ГБ, ИБС.Проходит стацлечение в кардиологическом отделении ЦРБ 2-3 раза в год…», медико-експертної справи [PERSON] : «скарги на періодичні стискаючі болі у ділянці серця», «пекучая боль в груди», запис у виписному епікризі за 2016 р. «при поступлении - жалобы на приступы удушья, сердцебиение и отдышку, усиливающиеся при незнаячительной физнагрузке (подьем на 2 лестничных пролета), боли за грудиной, давящего характера, … боли иррадируют в левую руку, лопатку, шею, частота болей до 5-7 в сутки, длительность до 7 мин., …слабость, перебои в работе сердца, головные боли, головокружение, частные гипертонические кризы, шаткость походки, быстрая утомляемость, отеки ног. Болеет в течение 6 лет…, проходит стацлечение в кардиологическом отделении ЦРБ 2-3 раза в год», запис 2016 р. - «госпитализирован в плановом порядке по направлению кардіолога поликлиники…ИБС: стенокардія покоя и напряжения…Постинфарктній…кардіосклероз...» (а.с. 65 т.1, 18, 25, 26, 28 т.3). Відповідно до ч. 1ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч. 2ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Отже, на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти на санаторно-курортне лікування в сумі 15 750 грн. Так, згідно роздруківці вартості лікування санаторію «Лермонтовський» станом на 2021 р. одномісний номер за людину становить 750 грн. (750 х 21 день = 15 750 грн.). Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що ДТП йому було завдано значну і моральну шкоду з підстав вищевикладених судом, зокрема, оскільки його було госпіталізовано до лікарні більш ніж 21 день, в подальшому його стан ускладнився гострим інфарктом міокарду, значним чином був порушений звичний ритм його життя, до того ж внаслідок ДТП позивач отримав інвалідність ІІ групи, що суттєво змінило умови його життя, він змушений проходити постійне тривале лікування, до сих пір відчуває дискомфорт у повсякденному житті, обмежений у можливості продовжувати колишній активний спосіб життя та має незворотні наслідки у його подальшому житті. Розмір завданої моральної шкоди позивачу з урахуванням вищезазначеного суд вважає на необхідне визначити не менш 50 000 грн. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на дату ДТП, потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України. У встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 % ліміту, визначеного в п.9.3 ст.9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до п.9.3 обов`язковий ліміт відповідальності страховика за моральну шкоду становить 2 500 грн. на одного потерпілого (5% від 51 000 грн.). Таким чином, з ПАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди в сумі 2 550 грн. та різниця в сумі 47 450 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] (50 000 грн. - 2 550 грн.=47 450 грн.). Судові витрати розподіляються відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial