Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

У липні 2022 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Банком та [PERSON] 14 серпня 2020 року укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання № 825837/130917 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами якого Банк видав позичальнику платіжну картку з встановленим кредитним лімітом у розмірі 15 000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,001% річних, за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки 0,001% та 3,2 % комісійної винагороди за обслуговування кредиту від використаної частини встановленого кредиту та 2,99 % комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит від суми таких коштів. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в зв`язку з чим у нього перед Банком станом на 28 січня 2022 року виникла заборгованість в розмірі 17 647,18 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 14 967,51 грн; процентів/комісії за користування кредитом - 2 257,24 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 121,79 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів/комісії - 28,30 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 210,26 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 62,08 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. 14 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до Банку з заявою про приєднання №825837/130917 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО), згідно з якою ініціював одержання кредиту на свій картковий рахунок за умовами тарифного плану "Мій комфорт", а Банк відкрив відповідачу поточний рахунок в гривні та видав платіжну картку типу "Моя картка" MasterCard Debit World PaуPass (а.с.25-27). Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), сторони погодили максимальний розмір кредиту у розмірі 250 000 грн, сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,001% річних, за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки 0,001% та 3,2 % комісійної винагороди за обслуговування кредиту від використаної частини встановленого кредиту та 2,99 % комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит від суми таких коштів. Строк користування кредитом - до дати закінчення строку дії Платіжної картки (а.с. 26). Факт видачі Банком кредитних коштів відповідачу підтверджується випискою по рахунку (а.с. 7-12). З розрахунку, наданого Банком, станом на 28 січня 2022 року заборгованість відповідача за кредитом становить 17 647,18 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 14 967,51 грн; процентів/комісії за користування кредитом - 2 257,24 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 121,79 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів/комісії - 28,30 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 210,26 грн, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 62,08 грн. Термін дії банківської платіжної картки - березень 2025 року (а.с. 5-6). Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Сторони обумовили у письмовому вигляді щомісячне погашення кредиту, ціну договору у формі сплати щомісячних процентів за користування кредитними коштами та комісійних винагород, загальний строк кредитування. Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не був підписаний відповідачем, а отже відсутні підстави констатувати, що він як позичальник був повідомленим про умови саме цього договору, в редакції, наданій позивачем. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17. Безпідставними є вимоги позивача про стягнення процентів річних та інфляційних витрат відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України. Так, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що умовами договору передбачено строк його дії до дати закінчення строку дії Платіжної картки, строк дії якої встановлено до березня 2025 року. Тобто, строк дії кредитного договору, укладеного між сторонами, на час звернення позивача до суду не сплив. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача, в частині стягнення інфляційних та 3% річних не підлягають задоволенню, так як дані види відповідальності передбачені та стягуються після спливу строку дії договору, а тому ст.625 ЦК України застосуванню не підлягає. Таку позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (№ 14-10цс18). Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, лише у частині стягнення заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 14 967,51 грн та процентів/комісії за користування кредитом у розмірі 2 257,24 грн, а всього у розмірі 17 224, 75 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved