Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» з [PERSON] . за послуги з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку за період з 01.11.2020 року по 01.02.2022 рік в розмірі 2 324,56 грн.; витрати від інфляції в сумі 291,30 грн., 3 відсотки річних в сумі 77,78 грн., які розраховані позивачем за період з 01.11.2020 року по 01.02.2022 рік, а стягнути понесені позивачем судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 року, та авізо №293 від 27.04.2006 року, житловий будинок [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. 25 травня 2009 року між сторонами було укладено Договір на надання послуг з охорони, згідно п. 3.2.4 якого, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені п. 4.2 Договору». Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, не здійснював систематично оплату наданих Позивачем послуг з охорони прилеглої території житлового будинку, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 17 червня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 06 вересня 2021 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №199 від 05.10.2005 року, та авізо №293 від 27.04.2006 року, житловий будинок [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. 25 травня 2009 року між сторонами було укладено Договір на надання послуг з охорони, згідно п. 3.2.4 якого, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені п. 4.2 Договору». Крім того,, 25 травня 2009 року між ТОВ «Новобудова» та відповідачем укладено Договір про надання послуг з охорони. Відповідно до п. 1.1 Договору, на підставі рішення загальних зборів співвласників житлового будинку [ADDRESS] та відповідно до даного Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику за відповідну плату, що визначається Додатком №1, який є невід`ємною частиною цього Договору, послуги з охорони прибудинкової території житлового будинку, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , а замовник зобов`язується сплачувати виконавцю за надані послуги. Згідно п. 3.2.4 Договору, Замовник зобов`язався своєчасно сплачувати виконавцю вартість послуг у терміни, визначені пунктом 4.2 Договору. На підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, ТОВ «Новобудова» долучено до матеріалів справи розрахунок вартості послуг з охорони прилеглої території будинку за адресою: [ADDRESS] , де безпосередньо зазначено - заборгованість за період з 01.11.2020 року по 01.02.2022 рік становить в розмірі 2 324,56 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору ТОВ «Новобудова» правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку за період з 01.11.2020 року по 01.02.2022 рік, нарахований індекс інфляції у сумі 291,30 грн., три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в сумі 77,78 грн., за період з 01.11.2020 року по 01.02.2022 рік. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved