Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Представник позивача на підставі ст.16, 1269, 1270, 1272 ЦК України звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном на два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позовну заяву представник позивача обґрунтовує тим, що 27.11.2019 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. складено та посвідчено заповіт №708, згідно якого [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 3520584000:02:000:0474, площею 4,5273 га, розташовану на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В серпні 2022 року [PERSON] від родичів [PERSON] дізнався, що останній помер [INFO] . 29.09.2022 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус своєю постановою відмовив йому у видачі вказаного свідоцтва в зв`язку з пропущенням встановленого законодавством шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем. Для отримання спадщини [PERSON] не зміг звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк з поважних причин, оскільки він зареєстрований та проживає у м. Києві, а [PERSON] проживав у м. Світловодську Кіровоградської області. Через карантинні обмеження, а в подальшому введенням воєнного стану в Україні пропустив визначений 6-ти місячний строк для спадкоємця для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано представнику позивача строк для усунення її недоліків (а.с. 15-17). 25.10.2022 року на виконання ухвали суду від 18.10.2022 року представником позивача подано документи (а.с.23). Ухвалою суду від 26.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 26-27). 25.11.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування з Першої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області копії спадкової справи відкритої за померлим [PERSON] , [INFO] (а.с.70-74). Ухвалою суду від 25.11.2022 року закдоволено клопотання представника позивача та витребувано у Державного нотаріуса Першої Світловодської нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Панченко Н.В. інформацію зі спадкового реєстру (спадкові справи) та реєстру заповітів, а також належним чином завірену копію спадкової справи (за наявності) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.76). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.11, 43-45, 52-54). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.47). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу без участі сторін, за наслідками чого у підготовчому судовому засіданні винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює спадкові правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.67). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №008914, виданого 12.03.2002 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка кадастровий номер кадастровий номер 3520584000:02:000:0474, площею 4,53 га, розташована на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). 27.11.2019 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. складено та посвідчено заповіт №708, згідно якого [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку площею 4,5273 га, розташовану на території Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3520584000:02:000:0474, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Першої свідловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Панченко Н.В. від 29.09.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки ним пропущено встановлений законодавством шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду у відповідності до ст.1272 ЦК України (а.с.8). З отриманої копії спадкової справи №165/2022 від 20.07.2022 року встановлено, що 20.07.2022 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його син [PERSON] та 20.07.2022 року з заявою про відмову від спадщини після смерті [PERSON] звернулася дружина останнього - [PERSON] (а.с.81-116). На підставі поданої [PERSON] заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 29.09.2022 року державним нотаріусом Першої світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.09.2022 року №2-210 на спадкове майно [PERSON] , а саме 1/3 частки квартири під [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70181967 від 29.09.2022 року (а.с.96, 108, 109). Крім того, 29.09.2022 року державним нотаріусом Першої світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.09.2022 року №2-211 на спадкове майно [PERSON] , а саме земельну ділянку для ведення садівництва, кадастровий номер 3525287600:02:000:7057, площею 0,0924 га, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Світловодський район, Подорожненська сільська рада, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70182098 від 29.09.2022 (а.с.110, 111). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) наявна інформація про посвідчення приватним нотаріусом Котляренко Ю.І. заповіту від імені [PERSON] за №708 від 27.11.2019 року (а.с. 90). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що про смерть останнього довідався лише в серпні 2022 року, спадкодавець та спадкоємець проживали в різних населених пунктах на значній відстані, а також через карантинні обмеження та введення воєнного стану в Україні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 1 серпня до 31 серпня 2020 року. В подальшому Постановами Кабінету Міністрів України карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи неодноразово продовжувались, востаннє постановою від 19 серпня 2022 року № 928 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зокрема установлено до 31 грудня 2022 року на території України карантин. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» з дня оголошення карантину було зупинено перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг. Положень щодо поширення дій цього закону на вчинення нотаріальних дій, зокрема йтих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених законодавством строків, немає. Однак, при розгляді цієї справи судом враховується правовий висновок Верховного Суду у справі № 206/3473/20 від 20.09.2021, відповідно до якого необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) є об`єктивними та непереборними обставинами, що створили позивачу перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того Указом Президента України № 64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє до 19 лютого 2023 року . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Відповідно до ч.5 ст. 1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до свого внутрішнього переконання суд оцінює всі наведені спадкоємцем фактичні обставини справи в сукупності та визначає, чи є та чи інша причина пропуску строку поважною, адже закон не наводить чіткого переліку причин пропуску такого строку, які слід вважати поважними. Вочевидь, що позивач не був обізнаний про наявність заповіту та не міг звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Також суд бере до увагу те, що законодавчі обмеження та рекомендації з приводу встановлення на території України карантину та, в подальшому, введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, істотно вплинули та частково стали перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини у встановлений законом строк. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та беручи до уваги те, що позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не може, відповідач не заперечив проти задоволення позову, суд приходить до висновку про визнання причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, та вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, а саме тривалістю два календарних місяці.

Outcome: approved