Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, зазначивши, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 25.08.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.07.2016 року. 17.01.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію до Ірпінської міської державної нотаріальної контори, та 01.02.2019 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦПК України, так як відповідач і не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме: 6 місяців від дня відкриття спадщини. 04.08.2019 року до спадкоємця, [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 25.08.2015 року становить 12059,44грн з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 12059,44грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. Просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 12059,44грн. за кредитним договором № б/н від 25.08.2015 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та розглядати справу в його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Заяву про слухання справи за їх відсутності не надали, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 25.08.2015 року. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБангк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] станом на 25.08.2015 року - кредитний ліміт 2000,00грн, станом на 11.10.2015 року збільшення кредитного ліміту 2500,00грн., станом на 12.12.2015 року збільшення кредитного ліміту 8000,00грн., станом на 11.02.2016 року збільшення кредитного ліміту 15000,00грн., станом на 13.03.2017 року зменшення кредитного ліміту 12\~060,00грн., станом на 22.07.2018 року зменшення кредитного ліміту 0,00грн. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно листа Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області №66/02-14 від 23.01.2019 року, убачається, що Претензія кредитора до спадкоємців боржника отримана 22.01.2019 року за вх.№ 61/02-14, внесена в Книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 68 та долучена до спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] № 379/2016. 25 квітня 2018 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцями померлої. 17.07.2019 року позивачем - АТ КБ «ПриватБанк» були направлено листи-претензія [PERSON] та [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , в яких зазначено, що заборгованість [PERSON] , станом на дату смерті складає 12059,44грн. Даних щодо отримання чи неотримання вказаних листів-претензій [PERSON] чи [PERSON] позивачем суду не надано. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 25.08.2015 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом- [PERSON] , станом на 25.08.2015 року заборгованість становить 12059,44 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 12\~059,44грн заборгованість за простроченим тілом кредиту. На підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контри заведено спадкову справу № 379/2016 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 608 ЦК України, зобов`язання смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218, частиною третьою статті 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу статей 1281, 1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі статей 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлої [PERSON] , прийняли після неї спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Позивач в своєму позові зазначає, що спадкоємцями у порядку частиною третьою статті 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі. На підтвердження даної обставини Банк посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Однак суд дійшов висновку, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину. До того ж, оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПрибатБанк» на підставі ст. ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження того, що хтось із спадкоємців прийняв спадщину та що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно та його вартість, не зважаючи на те, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, згідно з положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є відкритою, загальнодоступною та платною. Із відповіді Ірпінської міської державної нотаріальної контори від 23.01.2019 року вбачається, претензія банку була приєднана до спадкової справи до майна померлої [INFO] . 25.04.2018 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцям померлої. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі статті 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 1921,00 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed