Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 10.11.2020 року, актовий запис №1533. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » Позов мотивований тим, що 10 листопада 2020 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №1533. Спільне життя з відповідачем не склалося, постійно виникають сварки, відсутнє взаємопорозуміння одне одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Після розірвання шлюбу хоче повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] був викликаний через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи положення ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.11.2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Східного міжрегіональноо управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Суми).актовий запис №1533, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , (а.с. 4). Із копії свідоцтва по народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони в справі мають сина [PERSON] , [INFO] , (а.с. 5). Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, сварки та розбіжності у поглядах на життя, в тому числі і на сімейне. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами в справі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн., (а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved