Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринник С.М. та зареєстрований в реєстрі за №1260. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується передати у власність позивачу квартиру, яка знаходиться в житловому комплексі 3-Д за адресою [ADDRESS] , а позивача зобов`язаний прийняти у власність квартиру та сплатити її вартість. 31.07.2007 між сторонами був укладений договір про забезпечення виконання зобов`язань №1559/6/21/2111/2, відповідно до умов якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти в якості забезпечення виконання зобов`язань в розмірі 230 148 грн. Позивач свої умови за договорами виконав в повному обсязі, проте відповідач всупереч умовам договору, свої зобов`язання за договором не виконав, до теперішнього часу будівництво будинку не закінчено, строки його закінчення не відомі, квартира оплачена позивачем у власність позивачу не передано. Порушення умов договору з боку відповідача спричинило душевні страждання позивачакрім того, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕСі такі неправомірні дії з боку відповідача спричинили загострення його хворобна які він страждає, та завдають позивачу моральних страждань. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що між сторонами 31.07.2017 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скринник С.М. та зареєстрований в реєстрі за №1260 /а.с. 11-12/. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується передати у власність позивачу квартиру, яка знаходиться в житловому комплексі 3-Д за адресою [ADDRESS] , а позивача зобов`язаний прийняти у власність квартиру та сплатити її вартість. 31.07.2007 між сторонами був укладений договір про забезпечення виконання зобов`язань №1559/6/21/2111/2, відповідно до умов якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти в якості забезпечення виконання зобов`язань за попереднім договором в розмірі 230 148 грн. /а.с.13-17/, які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанціями /а.с.18/. Позивач є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС 2 категорії /а.с. 9/. Згідно виписки із медичної карти, позивач перебуває на обліку в лікаря з рядом захворювань, зокрема: кардіосклероз, вузловий зоб, тощо. Крім того, проходить амбулаторне лікування та постійно приймає лікування /а.с. 20/. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4(Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачеві дійсно було заподіяно моральну шкоду, внаслідок ДТП, що виразилось у втратах немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи належність, достовірність, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач порушив умови договору, та не передав у власність позивача майно, передбачено укладеним договором і такі дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, що порушило звичний ритм життя позивача та загострення його хронічних хвороб, зважаючи на похилий вік, а також те, що останній був учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованимиі такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved