Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання до закінчення навчання, тобто до 23.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. Позов мотивований тим, що на даний час [PERSON] навчається на 1 курсі на контрактній основі в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка. Вартість навчання складає 16800,00 грн на рік. Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2024 року. Позивач проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Заробітна плата матері складає 6500,00 грн, інших видів доходу у сім`ї немає. Тому позивач потребує матеріальної допомоги батька до закінчення навчання. 14.12.2022 року до суду надійшов відзив від [PERSON] , у якому він заперечує проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що він являється інвалідом 1 групи Б від 15.09.2017 року, отримує пенсію в розмірі 2329,56 грн та крім пенсії по інвалідності інших доходів не має. Матеріальне становище відповідача є вкрай тяжким, тому він не має змоги сплачувати аліменти сину до закінчення ним навчання. У судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву, згідно з якою позов підтримав та просив провести розгляд справи без його участі (а.п.17). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.06.2005 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.п.6). Згідно з довідкою №177 від 29.09.2022 року [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за контрактом в навчально-науковому інституті професійної освіти та технологій Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка. Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2024 року (а.п.7). Відповідно до копії довідки серії АВБ №033901 від 08.09.2017 року [PERSON] є інвалідом 1 групи -Б безстроково та потребує постійного стороннього догляду (а.п.15). Згідно з копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 20.09.2017 [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (а.п.16). З копії довідки про доходи №1794257069771792 вбачається, що сума пенсії [PERSON] за період з 01.06.2022 року по 30.11.2022 року складає 13947,80 грн (а.п.29). На підтвердження того, що інших доходів, крім пенсії по інвалідності, він не має [PERSON] надав суду копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 15.12.2022 року (а.п.34,35) та копію довідки про отримання (неотримання) допомоги №415 від 15.12.2022 року (а.п.36). Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як передбачено ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 ЦПК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, враховуючи, що сам по собі факт продовження повнолітньою дитиною навчання не є самостійною підставою для стягнення на її користь аліментів до 23 років, а закон встановлює обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину лише за обов`язкової наявності юридичного факту - наявності у батьків можливості надання такої допомоги, якої у відповідача наразі немає, оскільки єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, яку він здебільшого має витрачати на ліки, а інших доходів він не має, то суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст.199-200 СК України,

Outcome: dismissed