Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

26.08.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований відділом реєстрації одружень м.Миколаєва, про що 18.12.1999 року складено актовий запис №1425. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження сім`ї неможливе. Майновий спір між сторонами відсутній. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 30.09.2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі з призначенням її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач не з`явився. В окремому клопотанні доданому до позовної заяви позивач просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено\~ст. 55 СК України. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не висловила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги щодо компенсації понесених стороною позивача судових витрат заявлено не було.

Outcome: approved