Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2016 року вони з відповідачем проживали в не зареєстрованому шлюбі. Після народження їхньої дочки [INFO] , [PERSON] , вони зареєстрували свій шлюб, який розірвали 31.01.2020 року. Вказує, що відповідач з ними не проживає та не надає ніякої допомоги на утримання дитини. Дочка проживає разом з позивачкою. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивачка зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню доньку. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. А тому, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 5000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022, для розгляду судової справи №711/2610/22 визначений суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В. Ю. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву в якій просила провести судове засідання без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст.280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 2016 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу. До реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 09 березня 2017 року, актовий запис № 214. В графі батьки вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Однак, рішенням від 31 січня 2020 року Тальнівським районним судом Черкаської області, шлюб, який зареєстрований 01 серпня 2017 року Придніпровським районним у місті Черкаси відділом ДРАЦу ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис №199 між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про шлюб, який був зареєстрований 07 липня 20202 року між [PERSON] та [PERSON] Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ) серія [NUMBER] , актовий запис № 696. Прізвище після реєстрацію шлюбу вказано: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . На даний час малолітня донька - [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що батько, [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , свій обов`язок по її утриманню не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] . Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України в ред., що діє з 08.07.2017 року). За положеннями ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач формує свої позовні вимоги, а суд в силу ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, та в межах заявлених нею позовних вимог, про що неодноразово звертав увагу в своїх постановах і Верховний Суд. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує позицію позивача, яка просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, що відповідатиме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також його матеріальний стан, стан його здоров`я, є працездатною особою. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про стягнення із відповідача аліментів, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, що відповідатиме справедливим та достатнім розміром на утримання неповнолітньої дитини та враховуватиме її інтересам. На думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 998 грн. 40 коп., як передбачено ст.141 ЦПК України та нормами Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved