Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до суду із заявою, в якій просить суд зобов`язати АТ «ОТП Банк» розкрити та надати до Головного управління ДПС у Черкаській області інформацію, що містить банківську таємницю, відносно ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» шляхом надання роздруківки про рух грошових коштів (список операцій) у розрізі контрагентів за період з 30.10.2019р. по 10.11.2022р. по вказаних у заяві рахунках товариства. Заявник зазначає, що Головне управління ДПС у Черкаській області, починаючи з січня 2020 року, отримало від Державної податкової служби України 21 інформацію Національного банку України по ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика», що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями. На 20 запитів ГУ ДПС у Черкаській області про надання пояснень та копій підтверджуючих документів товариство не надано жодної відповіді. На підставі отриманої інформації відповідно до наказів від 27.07.202р. №980-п, від 12.08.2022р. №107-п, від 24.08.2022р. №1192-п та від 25.10.2022р. №1701-п призначалося проведення виїзних документальних перевірок товариства з питань дотримання вимог валютного законодавства у зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями. Перевірки не було можливості провести у зв`язку з відсутністю посадових осіб товариства за місцезнаходженням, про що складені відповідні акти. На думку заявника, платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки, що зумовило звернення до суду з відповідною заявою, оскільки щоб підтвердити або спростувати інформацію НБУ, необхідні дані про надходження коштів на валютні рахунки товариства від нерезидентів. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06.12.2022р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 12.12.2022р. У судове засідання 12.12.2022р. заявник, представник банку та представник особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За приписами ч. 2 ст. 349 ЦПК України неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Матеріали справи свідчать, що наказами від 27.07.2022р. №980-п, від 12.08.2022р. №1107-п, від 24.08.2022р. №1192-п, від 25.10.2022р. №1701-п Головним управлінням ДПС у Черкаській області призначалось проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика» з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контрактах (договорах), у зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями. За складеним податковою службою актом від 09.08.2022р. №670/23-00-0708-02/32854125 вбачається, що вручити копію наказу від 27.07.2022р., ознайомити з направленнями на перевірку та розпочати проведення перевірки не вдалося за можливе, оскільки посадові особи товариства за податковою адресою відсутні. При здійсненні дзвінків телефон головного бухгалтера не відповідав. Аналогічні акти були складені щодо інших наказів, за яким призначалась перевірка товариства. Отже, як встановлено, перевірку товариства не вдалося розпочати, з огляду на відсутність за податковою адресою повноважних осіб товариства. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Згідно з п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до п. 19-1.1.1 - 19-1.1.2. ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що визначені законодавцем та наведені у статі 20 Податкового Кодексу України. Відповідно до п. 20.1.5 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки та банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 Податкового кодексу України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Статтею 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» поняття «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається, зокрема, банками на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи або за рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №761/43384/16-ц. Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Заявник просив розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, посилаючись на неможливість вручити посадовим особам товариства накази про перевірку, ознайомити їх з цими наказами та направленнями на перевірку та, відповідно, розпочати перевірку. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 30 вересня 2011 року «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб» зазначено, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Постановою Правління Національного банку України № 267 від 14.07.2006 року затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Пунктом 5 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку дотримання платником податку валютного законодавства. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, а саме: проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Шполянська кондитерська фабрика», в ході якої необхідно встановити або спростувати порушення товариством валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved