Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

07.10.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просив постановити рішення, визначивши, що частки у праві власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , становлять: 3/4 її частини належать спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/4 її частини належить йому. Крім того, визнати за ним право власності у порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] на 3/4 частини даної земельної ділянки. В обґрунтування свого позову вказує, що на підставі договору купівлі-продажу з 21.09.2007 року на праві спільної сумісної власності його батькам: матері [PERSON] та батьку [PERSON] належало у рівних частинах домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька він з матір`ю прийняли спадщину, у зв`язку з чим його матері стало належати 3/4 частини даного домоволодіння, а йому 1/4 частини. У тому ж, 2016 році за ним та його матір`ю зареєстровано спільну сумісну власність, без визначення часток, на земельну ділянку, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла його мати. У січня 2022 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті. 11.01.2022 року приватним нотаріусом, як єдиному спадкоємцю, йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому, у видачі свідоцтва на про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , відмовлено у зв`язку із неможливістю визначення складу спадкового майна, оскільки земельна ділянка належить йому та його матері на праві спільної сумісної власності без визначення часток. У зв`язку із тим, що у нього виникли перешкоди у прийнятті спадщини після смерті матері, він звернувся до суду з даним позовом. 12.10.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 01.11.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи. 08.12.2022 року у судове засідання учасники справи не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені. У письмових заявах до суду учасники справи просили розглянути справу за їх відсутності. Крім того, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.03.2016 року після смерті батька [PERSON] , та 3/4 частки даного будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.01.2021 року після смерті матері [PERSON] , що слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомо майна (а.с.6-7). Крім того, встановлено, що за позивачем [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] зареєстровано право спільно сумісної власності, без визначення часток, на земельну ділянку, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.08.2016 року (а.с.8). [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , [INFO] (а.с.9). 06.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с.10). 11.01.2022 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Плюйком В.П. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). У свою ж чергу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 частки у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , відмовлено у зв`язку із неможливістю визначення складу спадкового майна, оскільки земельна ділянка належить позивачу [PERSON] та його матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.14-15). Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Норма ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України прописує, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Частиною 4 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Як вже встановлено судом, право спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за позивачем [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , без визначення часток. Дана обставина стала перешкодою в оформленні спадкових прав позивача [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Відтак, враховуючи, що на момент реєстрації даної земельної ділянки матері позивача [PERSON] на праві власності належало 3/4 частки в праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а позивачу [PERSON] 1/4 частка в праві спільної власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, суд приходить до висновку, що частки у праві власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 1811000000:00:027:0370, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становлять: 3/4 її частини належать спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/4 її частини належить позивачу [PERSON] , а тому позов у цій частині суд задовольняє. При цьому, задоволення позовної вимоги про визначення часток у спільному майні є достатнім для відновлення спадкових прав позивача. Тому у задоволенні позову у частині визнання за позивачем [PERSON] права власності у порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] на 3/4 частини даної земельної ділянки слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи. Тому, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за одну задоволену судом позовну вимогу, зокрема у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial