Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Горблянський В.Я. 14.02.2022 звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користування майном. Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 дану справу направлено до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області. Заявлений позов обґрунтовано тим, що 23.07.2011 між сторонами зареєстровано шлюб. 14.12.2017 [PERSON] подарував [PERSON] Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою - [ADDRESS] . Також, сторонами у шлюбі розпочато реконструкцію вказаного житлового будинку та будівництво господарської будівлі, що є вже спільним майном подружжя. [PERSON] звернулась із позовом до суду про розірвання шлюбу із [PERSON] 07.12.2021 позивачка виявила заміну замків та колодок на усіх вхідних дверях до будинку та господарських будівель до житлового будинку по [ADDRESS] , чим відповідач порушив її право користування спільним майном. На письмові та усні вимоги [PERSON] щодо надання їй доступу до житла, відповідач не реагує, а тому вона вирішила звернутися за захистом свого права із даним позовом до суду. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у наданій суду заяві представник позивачки- адвокат Шургот О.В. просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала і просила його задоволити, не заперечувала у разі неявки в судове засідання відповідача щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що 23 липня 2011 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1084, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до договору дарування Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №2460 від 14.12.2017, відповідач [PERSON] передав безоплатно у власність позивачки [PERSON] Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за номером [ADDRESS] (а.с.1617). Відповідно до договору дарування Ѕ частини земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №2462 від 14.12.2017, відповідач [PERSON] передав безоплатно у власність позивачки [PERSON] Ѕ частину земельної ділянки загальної площі 0,1354 га, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 2625887801:01:002:1195, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.14). 14.12.2017 було зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за номером [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 0,1354 га, що розташована по [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я [PERSON] (а.с.15,18). 18.06.2018 позивачці та відповідачу видано будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку та будівництво господарської будівлі за адресою [ADDRESS] (а.с.28-37). На підставі будівельного паспорта розпочато реконструкцію житлового будинку та будівництво господарської будівлі за вказаною адресою. Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами підтверджено готовність господарської будівлі на 64%. На підтвердження факту створення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , позивачка надала: фотофіксації замків та колодок від 21.09.2021 та 28.01.2022 (а.с.40-46); скріншоти переписки у месенджері «Вайбер» (а.с.47-53) з інформацією про те, що [PERSON] змінені замки і колодки. Ключі він позивачці не надасть, а перебувати у приміщенні можна лише за його згодою; копію вимоги про усунення порушень у користуванні майном від 29.12.2021 шляхом надання ключів або повернення попередніх замків та колодок (направлена на ім`я [PERSON] цінним листом з описом вкладення) (а.с.59-60). Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з пунктами 3, 4 та 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. Частиною 1 статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин 1 та 2 статті 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з частинами 1 та 3 статті 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо iнше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 369 Цивільного кодексу України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не i встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб i не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здiйсненнi ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов - це вимога власника про усунення перешкод. Тобто негаторний позов подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, тобто припинення неправомірних дій, не пов`язаних з порушенням володіння. Негаторний позов може вчинятися тоді, коли майно не вибуває з володіння власника, тобто при порушенні насамперед такої правомочностей власника, як користування та розпорядження своїм майном. Належним відповідачем у негаторному позові є особа, яка перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися своїм майном. Вказана позиція відображена в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі №523/18326/18. Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року в справі № 343/859/17 визначено, що статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Застосовуючи положення цієї статті, суди повинні виходити із того, що позов про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном підлягає задоволенню, якщо позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Частинами 1 та 2 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державнi та суспiльнi iнтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договiр не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеноi в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено наявний факт протиправного перешкоджання з боку відповідача [PERSON] у користуванні майном позивачці [PERSON] , що належить їм на праві спільної часткової власності (житловий будинок) та спільної сумісної власності (незакінчене будівництво господарської будiвлi) за адресою: [ADDRESS] . Встановлено також, що позивачка [PERSON] не надавала згоди відповідачу [PERSON] на заміну замків та колодок на вхідних дверях спільного майна в результаті чого відбулося фактичне обмеження у праві користування майном, право власності не яке має і позивачка. З огляду на встановлені судом обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, що підтверджені письмовими доказами, які визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, - суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, що підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 356, 358, 368, 391 ЦПК України,

Outcome: approved