Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У вересні 2022 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2006 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2015 року народження. Сумісне життя не склалось, за рішенням суду їх шлюб розірвано. Неповнолітні діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дітей є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу відповідача. Вказала, що відповідач як батько має надавати матеріальну допомогу. Крім того, оскільки відповідач не надавав кошти на утримання дітей з червня 2022 року, тому з відповідача підлягає стягнення заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6437 грн. за період з червня 2022 року по дату подання позову. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам на утримання дітей [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, за період з 01 червня 2022 року по 24 серпня 2022 року в розмірі 6437 грн.; судові витрати покласти на відповідача. 18 жовтня 2022 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з поданим позовом, відповідачем вказано, що на час народження дітей вони перебували у зареєстрованому шлюбі, тому жодних сумнівів щодо свого батьківства у нього не було. Але у січні 2022 року відповідачка повідомила про те, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Тому у нього виникли сумніви і щодо батьківства [PERSON] . І провадження по справі слід зупинити. Вимоги про стягнення заборгованості по аліментам також вважав необґрунтованими. Просив відмовити в задоволенні позову. 09 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач вказала, що на даний час між ними напружені відносини, існують різні спори, в тому числі щодо поділу майна. Відповідач не надав доказів сплати аліментів на дітей з червня 2022 року. Просив задоволити позов. 15 листопада 2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Вказав, що розмір аліментів визначався відповідно до вимог закону щодо стягнення аліментів на двох дітей. Просив позов задоволити. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти позову заперечували частково. Відповідач суду пояснив, що спершу слід вирішити питання про його батьківство, а лиш потім вирішувати питання про стягнення аліментів. Якщо судом буде встановлено його батьківство, він не заперечує щодо необхідності утримувати своїх дітей та стягнення з нього аліментів у заявленому позивачем розміру. Просили суд зупинити провадження по справі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При розгляді справи судом встановлено, що 05 серпня 2006 року був зареєстрований шлюб між завальним [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батьками неповнолітнього [PERSON] , 2015 року народження, є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст.180 СК України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають неповнолітні діти: [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 12 вересня 2022 року. При розгляді справи позивач стверджував про імперативність її права на отримання аліментів, суд погоджується з такими доводами позивача. Але при вирішенні справ про стягнення аліментів позивач зобов`язаний також довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що діти проживають з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутність відомостей про доходи чи витрати відповідача, відсутність заперечень відповідача щодо заявленого розміру аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини доходу до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Щодо стягнення аліментів з 01 червня 2022 року по 24 серпня 2022 року слід вказати наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України та ст. 191 СК України позивачу слід було довести суду, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначених обставин у ході судового розгляду встановлено не було: жодного доказу цього матеріали справи не містять, а також жодного обґрунтування цього не містить і позовна заява. Звертаючись до суду з такими вимогами, позивач зобов`язана довести, що вона просила про таку допомогу, а відповідач все рівно ухилявся від надання позивачу фінансової допомоги на утримання дитини. А отже, з огляду на відсутність доказів умисного ухилення відповідача від утримання дітей у період з 01 червня 2022 року по 24 серпня 2022 року та вимоги законодавства суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial