Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що 31 січня 2020 року о 17 годині 17 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroёn Berlingo» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Сергія Кемського м. Коростень в напрямку перехрестя з автодорогою Київ-Ковель-Яготин на пішохідному переході скоїв наїзд на пішохода - [PERSON] , який перетинав проїзну частину навпроти будинку вулиці Сергія Кемського, 60 по пішохідному переході зліва на права відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної події мені, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому скроневої та тім`яної кісток праворуч з поширенням лінії перелому на основу черепа; перелому правої виличної дуги; латеральної та медіальної кісток правої орбіти; гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку; геморагічного забою лівої скроневої долі головного мозку; набряку мозку; розриву барабанних перетинок з обох сторін; відкритого перелому обох кісток правої гомілки в середній треті зі зміщенням; перелому правої ключиці; правобічного пневмотораксу; синців голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками. Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України, звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Вироком Житомирського апеляційного суду від 25.11.2022 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року відносно обвинуваченого [PERSON] в частині призначеного покарання та стягнення моральної шкоди - скасовано. Постановлено в цій частині новий вирок, яким [PERSON] призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 (два) роки. Після постановлений вищезазначених вироків та відшкодованих на той час збитків він продовжує лікування від завданих [PERSON] травм. На придбання медичних препаратів в період амбулаторного лікування ним було затрачено особистих коштів на суму 15134,57 гривні, що підтверджується чеками та рахунками на придбання медикаментів. Вважає, що зроблені ним витрати на лікування травм нанесених [PERSON] повинні бути компенсовані завдавачем шкоди. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] нанесену матеріальну шкоду, що становить 15134,57 гривень. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати. 11.10.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 31.10.2022 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. До позовної заяви позивач додав вирок Житомирського апеляційного суду від 25.11.2021 року у справі №279/1468/20 зі змісту якого слідує, що [PERSON] було засуджено вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року за ч.2 ст.286 КК України за те, що 31.01.2020 року о 17 годині 17 хвилин, [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки "Сіtrоеn Berlingo" державний номер [NUMBER] , який належить на правах індивідуальної власності [PERSON] , рухався по проїзній частині вул. Сергія Кемського у м.Коростені в напрямку перехрестя з автодорогою Київ-Ковель-Ягодин не перевищуючи дозволену в межах населеного пункту швидкістю, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, що зазначений в п.1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року - «пішохідний перехід» - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу; пішохідні переходи призначаються дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2; 5.36.1; 5.36.2; 5.37.1; 5.37.2 ПДР, дорожньою розміткою 1.14.1; 1.14.2; 1.14.3 пішохідними світлофорами; за відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіччя, який розташований навпроти буд. №60 по вул.Сергія Кемського у м.Коростені та в порушення вимог п.18.1 ПДР, в якому сказано, що «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкості, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам для яких може бути створена небезпека, продовжив рух з попередньою швидкістю та скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину вул. Сергія Кемського по пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної події пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому скроневої та тім`яної кісток праворуч з поширенням лінії перелому на основу черепа, перелому правої виличної дуги, латеральної та медіальної кісток правої орбіти, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, геморагічного забою лівої скроневої долі головного мозку, набряку мозку, розриву барабанних перетинок з обох сторін, відкритого перелому обох кісток правої гомілки в середній треті зі зміщенням, перелому правої ключиці, правобічного пневмотораксу, синців голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Порушення [PERSON] , вищевказаних Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками. Вироком Житомирського апеляційного суду від 25.11.2021 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021 року в частині призначеного [PERSON] покарання та стягнення моральної шкоди скасовано. Постановлено про призначення [PERSON] покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 150000 гривень. В решті вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області залишено без змін. Зі змісту наведених судових рішень слідує, що питання про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди за цивільним позовом [PERSON] було предметом судового розгляду в кримінальному провадженні №279/1468/20. Наразі [PERSON] звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що після ухвалення вироків у кримінальному провадженні внаслідок отриманого травмування продовжує амбулаторне лікування на яке витрачено кошти в сумі 15134, 57 гривень, на підтвердження чого подано фіскальні та товарні чеки, консультативні висновки, виписні епікризи. Зазначені документи містять інформацію про надання [PERSON] медичної допомоги внаслідок травмування у ДТП. Як на підставу позову про відшкодування матеріальної шкоди позивач посилається на ст.ст. 1166, 1187 ЦК України. Так, статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідач доводи позивача не заперечив та не спростував. З урахуванням наведеного суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, що є підставою для їх задоволення. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. З квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.26549612311 від 26.08.2022 року слідує, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно з відповідача підлягає стягненню на спеціальний рахунок судовий збір, оскільки на підставі ст.5 ч.1 п.2 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Outcome: approved