Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

13.10.2022 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 25 березня 1995 року Верхньоорільською сільською радою Первомайського району Харківської області України (актовий запис №2). Причиною розірвання шлюбу [PERSON] зазначила подружню зраду відповідача з іншою жінкою, а також втрату почуттів взаємної любові та поваги один до одного, в результаті чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Окремо від позовної заяви позивачка 13.10.2022 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.7). Ухвалою судді від 03 листопада 2022 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, з можливістю подання заяв по суті позову у порядку статей 178-180 ЦПК України, справу було призначено до судового розгляду на 28 листопада 2022 року (а.с.11). Ухвалою судді від 28.11.2022 року провадження у справі було відкладено через неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача (а.с.15). Позивачка належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання у судове засідання не прибула, надавши раніше заяву про розгляд справи за її відсутності. Належним чином повідомлені відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзив та клопотання, вирішення яких потребує участі суду, не подавав. Тому суд у порядку статей 280 та 281 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступних обставин. 25.03.1995 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Верхньоорільській сільській раді Первомайського району Харківської області України (актовий запис №2), що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України 08.04.2008 року (а.с.4), яке при розгляді справи погащається. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, окрім твердження позивачки про шлюбну зраду, оскільки вказана підстава позову належними доказами по справі не підтверджується, а тому судом до уваги не приймається. В той же час інші підстави, зазначені позивачкою, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивачки. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачкою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому його слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі зазначеного та

Outcome: approved