Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

02.11.2021 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрований судом 08.11.2022), мотивуючи тим, що 22.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1577. Відповідно до п.1 Спадкового договору Набувач зобов`язується виконувати розпорядження Відчужувача, встановлені цим договором, і в разі його смерті набуває право власності на належну йому на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . Одночасно із посвідченням Спадкового договору приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, яка зареєстрована в реєстрі за № 1578 (запис про обтяження № 19578934 від 22.03.2017 та запис про обтяження № 19579166 /спеціальний розділ/від 22.03.2017). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі №357/11441/20, яке набрало законної сили, розірвано спадковий договір, укладений 22.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1577. Згідно положень п. 7.6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, п. 4 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491, розірвання спадкового договору, укладеного 22.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] , підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі та відповідно до п.п.5.1 п. 5 глави 15 розділу II Порядку заборона на відчуження квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладена приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстрована в реєстрі за №1578, підлягає зняттю у зв`язку із розірванням Спадкового договору. Відповідно до листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2021 за вих. № 28494/21, копія рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20, при розгляді якої приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. була залучена у якості третьої особи, отримана останньою ще 17.03.2021. Однак, після отримання копії рішення суду про розірвання спадкового договору, жодні дії, передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5, приватним нотаріусом Корнійчук А.В. не були вчинені. [INFO] [PERSON] помер, так і не дочекавшись виконання рішення суду від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20 та зняття обмежень з належного йому майна. Ще за життя [PERSON] як особисто, так і через свого представника, звертався до приватного нотаріуса Корнійчук А.В. задля проведення державної реєстрації розірвання Спадкового договору у Спадковому реєстрі та для зняття заборони відчуження майна, проте, приватний нотаріус Корнійчук А.В. так і не виконала вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не вчинила жодних дій, пов`язаних з розірванням Спадкового договору за рішенням суду. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , яка є предметом Спадкового договору і на яку накладено заборону відчуження у зв`язку із його укладенням. Вона є єдиною спадкоємицею [PERSON] , який помер [INFO] , проте, після прийняття спадщини вона дізналась про те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно все ще міститься інформація про державну реєстрацію обтяжень, накладених на спадкове майно [PERSON] , на підставі Спадкового договору. Таким чином, незважаючи на розірвання Спадкового договору за рішенням суду, яке набрало законної сили, його розірвання не зареєстровано відповідачем у Спадковому реєстрі, а заборона, накладена на його підставі на квартиру [ADDRESS] , не скасована. Бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання Спадкового договору та знятті заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , призводить до порушення її прав на спадкове майно після смерті останнього і, навіть може призвести до безпідставного набуття [PERSON] права власності на зазначеному квартиру, незважаючи на розірвання Спадкового договору, оскільки реєстрація його розірвання так і не проведена відповідачем. Тому, з метою скасування існуючих обтяжень нерухомого майна, яке увійшло до складу спадщини після померлого [PERSON] , для усунення перешкод щодо подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину, 22.10.2021 вона, зі своїм представником, адвокатом Капустіним В.В., вкотре звернулась до приватного нотаріуса Корнійчук А.В. вже як спадкоємиця [PERSON] , та надала нотаріусу всі необхідні документи для внесення змін до Спадкового реєстру та зняття заборони відчуження майна, однак, приватний нотаріус Корнійчук А.В. знову ухилилася від виконання дій, покладених на неї чинним законодавством, а саме Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Порядком державної реєстрації, заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491. Також, відповідач після отримання 17.03.2021 рішення суду від 18.02.2021 у справі №357/11441/20 та після численних звернень самого [PERSON] , а після його смерті - її звернення як його спадкоємиці, не виконала жодних дій, що вимагаються від неї чинним законодавством та не надала жодних письмових пояснень щодо причин відмови у вчиненні неї таких дій, а тому, має місце її бездіяльність. Тому, просила визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніни Валеріївни, яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, який посвідчено нею та зареєстровано в реєстрі за №1577 та ухиленні від зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , яке зареєстровано в реєстрі за №1578 (запис про обтяження №19578934 від 22.03.2017 та запис про обтяження №19579166/спеціальний розділ/від 22.03.2017) та стягнути з відповідача судові витрати у справі. 11.11.2021 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмолою О.Я. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 23.11.2021 відповідач приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніна Валеріївна подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовними вимогами вона не погоджується в повному обсязі, даний позов вважає передчасним та безпідставним. Дійсно в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала справа №357/11441/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання спадкового договору, де вона була залучена третьою особою, 18.02.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення, яким розірвано спадковий договір та їй було надіслано не завірену копію рішення суду. Виходячи із наданих матеріалів справи рішення у справі №357/11441/20 набрало законної сили 22.03.2021, тому позивач не надає до суду всієї інформації та намагається ввести суд в оману і замовчує наступні обставини. 28.04.2021 [PERSON] звернулася до неї із заявою викладення причин відмови у вчиненні нотаріальних дій. 05.05.2021 на адресу [PERSON] по [ADDRESS] , було направлено відповідь та роз`яснено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ст. 237 ЦК України). Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. (ч. 1 ст. 245 ЦК України). При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 ЗУ «Про нотаріат», а також перевіряє обсяг його повноважень. Також, у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними га здійсненними. Тому, враховуючи вищевикладене та проаналізувавши перелік прав, що викладені в довіреності, посвідченій Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 29.10.2020, за реєстровим №1-1626, довіритель - [PERSON] повноважень [PERSON] щодо зняття заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна не надавав. Даний лист [PERSON] не було отримано та проігноровано, що підтверджується поштовим відправленням з трек кодом «0911711312431». 14 липня 2021 року представником [PERSON] , направлено лист, щодо вчинення нотаріальної дії поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, та 19 липня 2021 року нею було направлено відповідь, в якій зазначено, що приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною або юридичною особою. Оплата додаткових послуг правового характеру, що надаються приватними нотаріусами і не належать до вчинюваної нотаріальної дії, провадиться за домовленістю сторін, нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні (ст. 46 ЗУ «Про нотаріат»). У зв`язку з вищевикладеним, відсутністю документів та оплати, вчинити нотаріальну дію з викликом, а саме - посвідчити довіреність від [PERSON] не є можливим. Враховуючи, що ні [PERSON] , а ні довіреною особою, не надано належних документів для вчинення нотаріальної дії та не вжито заходів по оплаті, виїзд так і не відбувся. 07.05.2021 [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] було скеровано скаргу до начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо позапланової перевірки з приводу законності організації нотаріальної діяльності. 21.05.2021 нею було направлено відповідь, щодо неможливості зняття заборони за заявою [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в довіреності повноважень на вчинення таких дій. 29.10.2021 позивач повторно звернулася до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі скаргою на бездіяльність щодо позапланової перевірки з приводу законності організації нотаріальної діяльності та 02.11.2021 нею були надані пояснення. Вчинення нотаріальної дії щодо «зняття заборони» регулюється статтею 74 Закону України «Про нотаріат», Главою 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації». Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010. Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб тиждень подачі всіх необхідних документів (ст. 42 ЗУ «Про нотаріат»). Відповідно до Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 №1810/5: за формування у Спадковому реєстрі одного реєстраційного запису про посвідчення спадкового договору; змін до нього, розірвання спадкового договору, видачу дубліката з видачею відповідного витягу справляється плата;реєстратор відмовляє у внесенні відомостей до Спадкового реєстру у разі відсутності документа про здійснення оплати за формування в Спадковому реєстрі реєстраційного запису з видачею відповідного витягу або якщо таку оплату здійснено не в повному обсязі. Також, зауважує, що позивач зайняла тактику залякування та примушування до незаконних дій, через призму скарг. Відповідно ст. 19 Конституції України: «Ніхто не може бути змушений робити те, що не передбачено законом». Згідно із ч. 4 ст. 34 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розмір адміністративного збору за реєстрацію припинення обтяження у результаті вчинення нотаріальної дії становить 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Чинним законодавством не передбачено внесення запису до спадкового реєстру про розірвання спадкового договору за рішенням суду та вчинення такої нотаріальної дії як зняття заборони саме тим нотаріусом, який її накладав. [PERSON] має право отримати у місці заведення спадкової справи довідку про коло спадкоємців та з рішенням суду про розірвання спадкового договору домовитися з будь-яким нотаріусом щодо запитуваних нею дій. Отже, враховуючи вищевикладене, зазначає про відсутність підстав для задоволення позову, так як права позивача жодним чином не порушені. 29.12.2021 судом закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніни Валеріївни, про визнання протиправною бездіяльності приватного нотаріуса, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 29.12.2021 представник позивача, адвокат Капустін Віталій Володимирович, подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що узагальнюючи вимоги законодавства з цього питання, приватний нотаріус Корнійчук А.В. на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі №357/11441/20, зобов`язана була на його підставі: проставити на примірнику спадкового договору, укладеного 22 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого нею та зареєстрованого в реєстрі за № 1577, відмітку про розірвання спадкового договору; зареєструвати у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору;зняти заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладену нею та зареєстровану в реєстрі за № 1578. Тому, у своїй позовній заяві [PERSON] просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В..Так, щодо вимоги про реєстрацію у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, слід зазначити, що такі дії чітко передбачені профільними нормативно-правовими актами, які регламентують діяльність приватного нотаріуса і, як вбачається з їх положень, дійсно повинні бути вчинені нотаріусом автоматично після отримання повідомлення про розірвання спадкового договору. 27.04.2021 [PERSON] , як представник [PERSON] , який через свій вік та стан здоров`я (1931 року народження) не міг самостійно прибути в приміщення нотаріальної контори, звернулась до відповідача для проведення державної реєстрації розірвання спадкового договору у Спадковому реєстрі та для зняття заборони відчуження майна, проте, помічник за погодження приватного нотаріуса Корнійчук А.В., повідомила їй, що вона повинна звернутись у реєстраційну службу для проведення відповідних реєстраційних дій. Центром надання адміністративних послуг при Білоцерківській міській раді, їй роз`яснили, що будь-які дії, пов`язані із реєстрацією розірвання спадкового договору має право вчиняти виключно нотаріус.\~ На повторне звернення [PERSON] відповідач повідомила, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20 їй не подобається, воно неправильне і вона не може на підставі нього вчинити нотаріальні дії та зняти заборону відчуження майна.28.04.2021 [PERSON] , в інтересах [PERSON] ,звернулась до відповідача вже з письмовою заявою про викладення причин відмови у вчиненні нотаріальних дій в письмовій формі, до якої додала копію рішення суду від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20 з відміткою про набрання ним законної сили та копію довіреності, посвідченої державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. 29.10.2020 та зареєстрованої в реєстрі за №1-1626, яка є так званою «генеральною довіреністю», яка не містить жодних обмежень на вчинення будь-яких дій представником та вказаною довіреністю позивачці було надано повноваження, в тому числі, бути представником [PERSON] в органах нотаріату з правом подання від імені [PERSON] заяв та необхідних довідок та документів, що стосуються виконання довіреності. Проте, на заяву позивачки про викладення причин відмови у вчиненні нотаріальних дій в письмовій формі приватний нотаріус [PERSON] ніяким чином не відреагувала. Жодну постанову ні Позивачка, ні [PERSON] не отримували. Позивачка, враховуючи ігнорування приватним нотаріусом Корнійчук А.В. вимог законодавства та її небажання виконувати рішення суду, зверталась неодноразово зі скаргами на дії (бездіяльність) відповідача до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зокрема, 28.04.2021 позивачка звернулась до управління юстиції зі скаргою на дії приватного нотаріуса Корнійчук А.В., які полягають у відмові у вчиненні передбачених законодавством дій після отримання нотаріусом рішення про розірвання спадкового договору. І лише отримавши відповідь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за результатами розгляду цієї скарги, позивач дізналась причини відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме, що ніби то довіреність, не надає їй повноважень щодо зняття заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна. При цьому, лист відповідача з роз`ясненнями від 05.05.2021 за вих. № 193/01-16 [PERSON] не отримувала і не ігнорувала його отримання. Таким чином, незрозуміло, чому відповідач відмовила зареєструвати розірвання спадкового договору у Спадковому реєстрі, коли, виходячи з роз`яснень самого нотаріуса, позивачка не мала повноважень лише для зняття заборони з майна.02.07.2021 [PERSON] направив на адресу відповідача лист про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, в якому просив з метою виконання рішення суду від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20, приватного нотаріуса Корнійчук А.В. прибути до місця його проживання за адресою [ADDRESS] , для посвідчення довіреності, яка надасть необхідні повноваження [PERSON] . На лист [PERSON] приватний нотаріус Корнійчук А.В. відповіла відмовою. При цьому, із листа приватного нотаріуса Корнійчук А.В. від 19.07.2021 незрозуміло, які [PERSON] повинен був надати документи нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, коли вона їх у нього витребовувала, і як [PERSON] взагалі міг дізнатись у свої 90 років, за яких умов нотаріус погодиться вчинити нотаріальну дію за місцем його проживання, якщо законодавством порядок виклику нотаріуса не регламентовано. У зв`язку із вищевикладеним, [PERSON] звернувся з листом від 29.07.2021 до Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив роз`яснити йому, які документи він повинен надати приватному нотаріусу, і які дії він повинен вчинити для того, щоб вона могла прибути до його місця проживання і вчинити нотаріальну дію поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, проте, відповіді на цей лист так і не отримав. Таким чином, всі дії, які вчиняв [PERSON] і позивачка в його інтересах за його життя, свідчать про бажання [PERSON] зареєструвати розірвання спадкового договору в Спадковому реєстрі і зняти заборону відчуження з його квартири. Саме відповідач, не виконуючи своїх обов`язків, передбачених ст.5 Закону України «Про нотаріат», ні усно, ні письмово не надавала жодних роз`яснень щодо причин свого небажання зареєструвати розірвання спадкового договору в Спадковому реєстрі і зняти заборону відчуження з майна [PERSON] .Вищевикладене ще раз підтверджує бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та наявність підстав для задоволення позову. Тому, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та судові витрати у справі покласти на відповідача. 17.08.2022 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2021 скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 02.11.2022 справу розподілено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та 03.11.2022 передано до провадження судді Бондаренко О.В. 03.11.2022 справу прийнято до провадження та постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та сторонам у справі було роз`яснено їхнє право подати до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали. Позивач [PERSON] копію ухвали про прийняття до провадження отримала 02.12.2022, відповідач - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніна Валеріївна копію ухвали про прийняття до провадження отримала 29.11.2022 (а.с. 139, 140, 141), однак, протягом строку, встановленого судом, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с. 8-9). 22.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1577 (а.с. 13-14), відповідно до якого набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувача, встановлені цим договором і в разі його смерті набуває право власності на належну йому на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . Одночасно із посвідченням Спадкового договору приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, яка зареєстрована в реєстрі за № 1578, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15). 18.02.2021 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке набрало законної сили 24.03.2021, розірвано спадковий договір, укладений 22 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1577 (а.с. 16-18). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2021 (а.с. 10) та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , яка є предметом Спадкового договору та на яку накладено заборону відчуження, яка зареєстрована в реєстрі за № 1578 (запис про обтяження № 19578934 від 22.03.2017 та запис про обтяження № 19579166 /спеціальний розділ/ від 22.03.2017), що підтверджується інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 27-28). Встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] , який помер [INFO] , за заповітом, який посвідчений Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 29.10.2020 за реєстровим №1-1625, що підтверджується заявою [PERSON] від 14.09.2021 №1237 про прийняття спадщини, поданої до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області (а.с. 11,12). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про бездіяльність відповідача - приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання Спадкового договору та знятті заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , що призвело до порушення її прав на спадкове майно після смерті [PERSON] , незважаючи на розірвання Спадкового договору, за рішенням суду, яке набрало законної сили, незважаючи на численні звернення до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., як самого [PERSON] , так і її звернення, як спадкоємиці останнього, з наданням всіх необхідних документів для внесення змін до Спадкового реєстру та зняття заборони відчуження майна. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до ст.2 Закону України «Про нотаріат» є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», інші законодавчі акти України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Передумовою законності нотаріальних актів є те, що нотаріус перед вчиненням нотаріальних дій має перевіряти відповідність їх закону. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 71-73, 85\~ і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у приміщенні органу місцевого самоврядування, у приміщенні дипломатичного представництва або консульської установи. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями. Аналогічні положення містяться в Главі 1, 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок) Питання винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5. Згідно із главою 13 Порядку,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Відповідно до глави 14 Порядку передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Такі ж підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії та порядок оскарження нотаріальних дій передбачені у статтях 49, 50 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус чи інша посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, наділена повноваженням відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус повинен викласти причини відмови у письмовій формі (на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії) і у триденний строк винести мотивовану постанову про таку відмову і роз`яснити порядок її оскарження в суді (ст. 50 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» щодо усунення законодавчих колізій та прогалин» від 14.07.2020) нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягають державній реєстрації. Порядок зняття заборони відчуження майна регламентовано ст. 74 Закону України «Про нотаріат», Главою 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 та Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010. Позивач в обґрунтування позовних вимог щодо бездіяльності приватного нотаріуса Корнійчук Антоніни Валеріївни, яка полягає в ухиленні від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, який посвідчено і зареєстровано за №1577 та ухиленні від зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , яке зареєстровано за №1578, у невинесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зазначає про порушення нотаріусом вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та Порядку державної реєстрації, заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491. Також, зазначає, що відповідач, отримавши рішення суду від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20 про розірвання спадкового договору, укладеного 22.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] , ще 17.03.2021, жодні дії не вчинила. Крім того, на численні звернення [PERSON] як особисто, так і через неї - його представника, ще за його життя, так і після його смерті, як спадкоємиці майна померлого, щодо проведення державної реєстрації розірвання Спадкового договору у Спадковому реєстрі та для зняття заборони відчуження майна, надавали нотаріусу всі необхідні документи для внесення змін до Спадкового реєстру, однак, приватний нотаріус Корнійчук А.В. так і не виконала вимоги Порядку, не вчинила жодних дій, пов`язаних з розірванням Спадкового договору за рішенням суду, не надала жодних письмових пояснень щодо причин відмови у вчиненні нею таких дій, а тому, має місце її бездіяльність. Однак, суд критично оцінює зазначені твердження позивача, виходячи з наступного. Так, згідно з п. 7.6 Глави 1 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним або про розірвання такого договору нотаріус проставляє про це відмітку на примірнику договору, який зберігається в матеріалах нотаріальної справи, долучивши до нього копію рішення суду, а також проставляє відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і, при можливості, на всіх інших примірниках договору. Як вбачається з листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за вих. № 28494/21 від 06.09.2021 (а.с. 20, 21), копія рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20, 16.03.2021 була направлена приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. для відома та отримана останньою 17.03.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення потового відправлення (а.с. 21). Однак, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20, набрало законної сили лише 24.03.2021, тому, виконати вимоги п. 7.6 Глави 1 Розділу II Порядку щодо розірвання нотаріально посвідченого спадкового договору за рішенням суду, яке не набрало законної сили, у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. не було законних підстав. Згідно положень п. 4 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491, державній реєстрації у Спадковому реєстрі підлягають: заповіти і спадкові договори, посвідчені нотаріусами, консульськими установами України, посадовими та службовими особами, що зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат», а також зміни до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів. Відповідно до п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491, реєстраторами Спадкового реєстру щодо посвідчених (складених та/або\~ прийнятих на зберігання) нотаріусами заповітів і спадкових договорів, а також змін до них,скасування заповітів та розірвання спадкових договорів є, зокрема, приватні нотаріуси,які уклали відповідні договори з адміністратором і мають доступ до Спадкового реєстру через інформаційну мережу Мін`юсту. Разом з тим, відповідно до п. 6, 7Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491,Державна реєстрація заповітів, змін до них та скасування заповітів, спадкових договорів, змін\~ до\~ них\~ та їх розірвання здійснюється шляхом внесення до Спадкового реєстру відомостей щодо: заповідача (заповідачів), відчужувача (відчужувачів); посвідчення заповіту, спадкового договору як документа;видачі дубліката заповіту, спадкового договору; документа, який змінює або скасовує заповіт; документа, який змінює або на підставі якого розірвано спадковий договір;визнання заповіту, спадкового договору недійсним; реєстрації заповіту в іноземних державах; реєстратора. Внесення до Спадкового реєстру відомостей щодо посвідчених заповітів,спадкових договорів, а також змін до них,скасування заповітів та розірвання спадкових договорів здійснюється Реєстраторами на підставі заяв про реєстрацію, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Мін`юст. Судом встановлено, що 28.04.2021 позивач [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніни Валеріївни, в інтересах [PERSON] , з письмовою заявою про викладення причин відмови у вчиненні нотаріальних дій в письмовій формі, а саме щодо відмови у про ставленні на примірнику спадкового договору, відмітки про розірвання спадкового договору, відмови зареєструвати у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору та відмови зняти заборону на відчуження квартири [ADDRESS] . Позивач до даної заяви додала копію рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20 з відміткою про набрання законної сили та копію довіреності, посвідчену державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. від 29.10.2020 та зареєстровану в реєстрі за №1-1626 (а.с. 22-23, 75-76). Вищевказану заяву приватний нотаріус отримала 30.04.2021, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24, 25, 44-45, 77) та визнається відповідачем. Однак, 05.05.2021 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. у відповідь на заяву позивача від 28.04.2021, було надано письмове роз`яснення норм Цивільного кодексу, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с. 46), якою приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки довіритель [PERSON] документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме повноважень щодо зняття заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не надав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ст. 238 ЦК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч. 1 ст. 245 ЦК України). Відповідно до ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Аналогічні положення містяться у пункті 2 глави 4 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, згідно якого у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними га здійсненними. Також, відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Згідно зі ст. 44 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень. Так, з копії довіреності, посвідченої Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 29.10.2020 та зареєстрованої за реєстровим №1-1626, яка надана позивачем до матеріалів справи (а.с. 78-79) вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником, зокрема, в органах нотаріату. Однак, враховуючи вищевикладене, а також дослідивши зміст довіреності від 29.10.2020, встановлено, що довіритель [PERSON] не уповноважував [PERSON] на вчинення нотаріальних дій в його інтересах, зокрема, щодо зняття заборони на відчуження об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, з матеріалів справи (а.с. 26, 48, 84, 85) вбачається, що 01.07.2021 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, в якій просив приватного нотаріуса прибути до місця його проживання за адресою [ADDRESS] , для посвідчення довіреності, яка надасть необхідні повноваження [PERSON] , з метою виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2021 у справі № 357/11441/20 та відновленням його прав. 19.07.2021 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. було надано відповідь на заяву [PERSON] від 01.07.2021 (а.с. 19, 49, 86) в якій зазначено, що у зв`язку з відсутністю документів та оплати, вчинити нотаріальну дію з викликом, а саме - посвідчити довіреність від імені [PERSON] неможливо. Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про нотаріат» приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною або юридичною особою. Приватні нотаріуси за вчинення інших дій, покладених на них відповідно до закону, справляють плату, розмір якої визначається законодавством у відповідній сфері. Оплата додаткових послуг правового характеру, що надаються приватними нотаріусами і не належать до вчинюваної нотаріальної дії, провадиться за домовленістю сторін. Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів (ст. 42 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 №1810/5, за формування у Спадковому реєстрі одного реєстраційного запису про посвідчення спадкового договору; змін до нього, розірвання спадкового договору, видачу дубліката з видачею відповідного витягу справляється плата у розмірі п`ятдесяти однієї гривні. Реєстратор відмовляє у внесенні відомостей до Спадкового реєстру у разі відсутності у заяві передбачених цим Положенням відомостей або коли такі відомості неповністю, нечітко або нерозбірливо зазначені та відсутності документа про здійснення оплати за формування в Спадковому реєстрі реєстраційного запису з видачею відповідного витягу або якщо таку оплату здійснено не в повному обсязі. Реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у такі строки, зокрема, у день отримання заяви, складеної за формою, наведеною в додатках 1-9. Плата за формування у Спадковому реєстрі реєстраційного запису про посвідчення заповіту (змін до нього, скасування, видачу дубліката), спадкового договору (змін до нього, розірвання, видачу дубліката), видачу свідоцтва про право на спадщину або дубліката свідоцтва про право на спадщину з видачею відповідного витягу, а також за проведення перевірки інформації про наявність чи відсутність посвідчених заповіту і спадкового договору або заведеної спадкової справи та виданих свідоцтв про право на спадщину з видачею відповідного витягу або інформаційної довідки зі Спадкового реєстру справляється у розмірах, що встановлюються Міністерством юстиції України. Крім того, відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» неподання відомостей і документів на вимогу нотаріуса та відсутність оплати є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Судом встановлено, що [PERSON] з письмовою заявою щодо вчинення нотаріальних дій, а саме щодо реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, який посвідчено нею та зареєстровано в реєстрі за №1577 та щодо зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , яке зареєстровано в реєстрі за №1578, до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. не зверталася, а 28.04.2021 позивач, в інтересах [PERSON] , звернулася до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі скаргою на дії приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук А.В. (а.с. 80-82). З відповіді Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 83), вбачається, що порушень у діях приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук А.В. Управлінням нотаріату ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) виявлено не було. Також, зазначено, що приватним нотаріусом надано, на подану позивачем заяву від 28.04.2021 про викладення причин відмови у вчиненні нотаріальних дій, роз`яснення про необхідність надання позивачем довіреності, яка б уповноважувала її на вчинення нотаріальної дії зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна від імені [PERSON] . Отже, для вчинення нотаріальної дії, як зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації, особа повинна особисто звернутися із заявою до нотаріуса або уповноважити особу на представництво інтересів шляхом видачі довіреності, в якій має бути чітко зазначено, що дану особу уповноважено на вчинення відповідної нотаріальної дії. Також, позивач зазначає, що вона 21.10.2021 вкотре звернулася до приватного нотаріуса з метою вчинення нотаріальних дій, але вже як спадкоємиця [PERSON] , надавши при цьому всі необхідні документи для внесення змін до Спадкового реєстру та зняття заборони відчуження майна, однак, належних та допустимих доказів такого звернення до відповідача вона до суду не надала. Разом з тим, з матеріалів справи (а.с. 51) вбачається, що позивач в жовтні 2021 року звернулася до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знову зі скаргою на бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук А.В. з метою перевірки законності організації нотаріальної діяльності. Також, 29.07.2021 сам [PERSON] звертався із листом до Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив роз`яснити йому, які документи він повинен надати приватному нотаріусу, і які дії він повинен вчинити для того, щоб вона могла прибути до його місця проживання і вчинити нотаріальну дію поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса (а.с. 87-88). Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2018 року у справі №800/426/17, у постанові Верховного суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 та у постанові від 21.07.2019 року у справі №855/314/19. Позивач зазначає, що нотаріусом в повній мірі проігноровано вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та Порядку державної реєстрації, заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491, щодо реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання спадкового договору, який посвідчено нею та зареєстровано в реєстрі за №1577 та зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , яке зареєстровано в реєстрі за №1578. Однак, як було зазначено вище, приватний нотаріус Корнійчук А.В. відмовила позивачу у вчиненні нотаріальні дії, шляхом винесення роз`яснення, в межах строків, визначених ст. 50 Закону України «Про нотаріат», тим самим, відповідач вчинила дії, прийняла рішення з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,\~ чи навіть порушення процедури здійснення нотаріальної дії, і наведене виключає можливість визнавати\~ протиправною бездіяльність.\~ Незадоволення позивача з наслідками розгляду її заяви не є наслідком визнання протиправною бездіяльність відповідача.\~ Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Корнійчук Антоніни Валеріївни, яка полягає в ухиленні нотаріуса від реєстрації у Спадковому реєстрі розірвання Спадкового договору та знятті заборони на відчуження квартири [ADDRESS] , є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення у повному обсязі. Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed