Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачки Позивач [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, зокрема, що від шлюбу у сторін народилися син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не забезпечує повноцінне утримання дітей. [PERSON] одна не може забезпечити належний рівень життя дітей, та зазначає, що відповідач, який здоровий та працездатний, працює неофіційно, займається будівельно-ремонтними роботами, отримує доходи, не має на своєму утриманні інших утриманців, зможе сплачувати аліменти у розмірі 5 000 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, участі уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та у належний спосіб був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заяви, клопотання учасників справи Позивач подала на розгляд суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.24). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 11.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалою судового засідання від 09.11.2022 розгляд справи відкладено на 01.12.2022 (а.с.25). Судове засідання 01.12.2022 не відбулось у зв`язку з відсутністю електроенергії (а.с.28). Ухвалою судді від 02.12.2022 справу призначено до розгляду на 21.12.2022 (а.с.30). Ухвалою судового засідання від 21.12.2022 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.35). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.06.1994 у Березівській сільській раді Радехівського району Львівської області, актовий запис № 04. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.1997 (а.с.14). Відповідно до свідоцтв про народження від 02.02.2010 серії [NUMBER] та від 13.05.2013 серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.15). Довідкою № 517 від 21.09.2022 встановлено, що син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.16). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривня, з 1 грудня - 2833 гривні. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є їхнім батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] . Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Надаючи оцінку аргументам позивача щодо розміру визначеної нею суми аліментів 10 000,00 грн на двох дітей суд зауважує, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на двох дітей є законодавчо встановленим орієнтиром найнижчої межі розміру аліментів. І відповідач, з огляду на відсутність добровільної згоди між сторонами щодо порядку реалізації ним обов`язку утримання дітей, зобов`язаний утримувати їх у спосіб, визначений позивачкою шляхом сплати аліментів. Суд зазначає, що визначення розміру аліментів у разі подання відповідної позовної заяви є дискрецією суду і такий визначається судом з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин (зокрема і з врахуванням обставин, передбачених статтею 182 СК України). Судом не встановлено обставин, які б давали підстави дійти висновку про неспроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Відтак, з огляду на вибір позивача способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на кожну дитину, але не менше 50% (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд надає оцінку обґрунтованості визначеного позивачем розміру. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. На підставі статей 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved