Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.11.2015. Від шлюбу спільних дітей не мають. Так як через відсутність взаєморозуміння їх сімейне життя не склалося, вони з відповідачкою шлюбно-сімейні стосунки припинили. Зазначаючи на тому, що відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу є неможливим, оскільки всі почуття один до одного втрачені, позивач просить суд їх шлюб з відповідачкою розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. З заяви відповідачки вбачається, що заявлені до неї позовні вимоги про розірвання шлюбувона визнає повністю. Відзиву на позов відповідачкою не подано. Приймаючи до уваги відсутність підстав для обов`язкової явки сторін у судове засідання, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 13.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №368 (а.с.37). Як слідує з позову і не заперечується відповідачкою, шлюб виявився невдалим, внаслідок чого шлюбно-сімейні стосунки сторонами припинені. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Наполягання позивача на розірванні шлюбу, відсутність заперечень у відповідача свідчить, що у збереженні шлюбу та відновленні сімейних стосунків обидва подружжя не заінтересовані та що заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Визнання стороною відповідача позову про розірвання шлюбу не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч. 4\~ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. За таких обставин шлюб між сторонами підлягає розірванню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне з врахуванням позиції відповідачки, яка до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнала повністю, застосувавши положення ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, ч. 3\~ст. 7 Закону України "Про судовий збір",\~повернути позивачу\~з державного\~бюджету 50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову. Інші 50% підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved