Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суд м. Києва із позовом до ПрАТ «Банк Фамільний», у якому просить визнати бездіяльність ПрАТ «Банк Фамільний» у ненаданні відповіді на звернення [PERSON] від 29.07.2019 неправомірною; зобов`язати ПрАТ «Банк Фамільний» надати відповідь на звернення [PERSON] від 29.07.2019 у встановлені законодавством строки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2019 позивачем [PERSON] було надіслано на адресу відповідача ПрАТ «Банк Фамільний» звернення. Починаючи з 01.08.2019 до дати звернення до суду позивач не отримав жодної відповіді від відповідача на вказане звернення від 27.07.2019. Враховуючи наведене, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.09.2019 позовну заяву [PERSON] до ПрАТ «Банк Фамільний» про визнання неправомірною бездіяльності щодо ненадання відповіді на звернення та зобов`язання надати відповідь на звернення залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020 відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач надав до суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки 06.08.2019 ПрАТ «Банк Фамільний» надіслав на адресу позивача відповідь про те, що його звернення від 29.07.2019 буде розглянуто у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», а 16.08.2019 була направлена відповідь. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 27.07.2019 позивачем [PERSON] було надіслано на адресу відповідача ПрАТ «Банк Фамільний» письмове звернення. 01.08.2019 вказане звернення позивача від 27.07.2019 було отримано відповідачем ПрАТ «Банк Фамільний». Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. За змістом ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Згідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Як вбачається з матеріалів справи, 06.08.2019 відповідач ПрАТ «Банк Фамільний» надіслав на адресу позивача листа-повідомлення про те, що його звернення від 29.07.2019 буде розглянуто у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», а 16.08.2019 була направлена письмова відповідь у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян». Частинами 1, 2, 3, 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання бездіяльності ПрАТ «Банк Фамільний» у ненаданні відповіді на звернення [PERSON] від 29.07.2019 неправомірною та зобов`язання ПрАТ «Банк Фамільний» надати відповідь на звернення [PERSON] від 29.07.2019 у встановлені законодавством строки, слід відмовити.

Outcome: dismissed