Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до повноліття дитини. 05.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Із- за неявки відповідача до судового засідання 31.10.2022 року, слухання справи відкладено на 19.12.2022 року. Сторони до судового засідання не з`явились, позивач просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. Сторони у справі перебуваютьу зареєстрованому шлюбі з 17.12.2012 року, від якого мають сина [PERSON] , народження [INFO] . Дитина знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини таст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За приписами ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.206 ЦПК України). Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову та з урахуванням правил ст. 191 СК України, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина, починаючи з 31.08.2022 року і до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/4 частини його доходу, що відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: approved