Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , загальною площею 69,6 кв.м, житловою площею 38,5 кв.м. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1991 року [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] оселилися у будинку за адресою [ADDRESS] і з того часу безперервно у ньому проживають. Останні із 06.02.1991 зареєстровані у вище зазначеному будинку, а позивач з 27.02.2001 після отримання ним паспорта громадянина України. Даний будинок знаходиться на балансі Сухополов`янської сільської ради, а право власності на нього з 30.11.2006 зареєстроване за територіальною громадою села Мазки. У 2021 році позивач та його родина звернулися до Сухополов`янської сільської ради із заявою про надання їм дозволу на приватизацію даного будинку, проте їх було повідомлено, що надати такий дозвіл немає можливостя, оскільки відсутні документи про право володіння та користування цим будинком та рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності на будинок за набувальною давністю. [INFO] Попович [PERSON] - помер, а мати позивача на даний час не бажає вступати у право власності на даний будинок та не заперечує проти набуття права власності на нього саме [PERSON] , тому останній і звернувся з позовом про визнання права власності на дане житло за набувальною давністю. У судове засідання позивач і його представник не з`явилися, проте направили заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутності. Відповідач - представник Сухополов`янської сільської ради в судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності за наявними матеріалами справи, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до довідки №418 від 05.09.2022 вбачається, шо дійсно житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі Сухополов`янської сільської ради (а.с.6). Відповідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» №1049 від 13.09.2022 вбачається, що станом на 31.12.2012право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за територіальною громадою села Мазки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Мазківською сільською радою радою 30.11.2006 (а.с.7). Згідно довідки №71 від 12.10.2022Мазківського старостинського округу №9 Сухополов`янської сільської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що до складу його сім`ї належить: мати - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до повідомлення Сухополов`янської сільської ради №03-06/622 від 10.03.2021 виданих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їх звернення до сільської ради про надання дозволу на приватизацію будинку розглянуто, сільська рада не може дати дозвіл на приватизацію будинку за адресою: [ADDRESS] , так як ними не надано підтверджуючих документів про право володіння та користування майном. Відповідно до наданої ними довідки Мазківської сільської ради від 04.12.2019 року №149 «Про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення» по даті реєстрації 06.12.1991, у них набуло право набувальної давності відповідно до статті 344 Цивільного Кодексу України. Тому для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду (а.с.11-12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с.14). Згідно технічного паспорту виготовленого КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 03.12.2019 вбачається, що буд. [ADDRESS] , складається з приміщень та має загальну площу 69,6 кв.м, житлову площу 38,5 (а.с.15-17). За даними ресурсу OLX середня вартість будинку зі схожими характеристиками в сільській місцевості в Прилуцькому районі становить 92 560,75 грн., тому ціна буд. [ADDRESS] , визначена виходячи саме з даної вартості (а.с.18). Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно зі статтею 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (далі - Закону) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов`язковою. Згідно статті 4 вказаного Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, що належать, зокрема, фізичним та юридичним особам, у тому числі право власності на нерухоме майно. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Порядок набуття права власності за набувальною давністю залежить від виду речей. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 4 вказаної статті визначено таке, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно…набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації. Велика Палата Верховного Суду України (справа №910/17274/17) визначила умови набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України: зокрема, наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Крім того, Суд нагадав, що за змістом ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Таким чином позивач та його мати з 1991 року добросовісно володіють належним територіальній громаді будинком та упродовж усього строку по даний час продовжують відкрито, безперервно ним володіти. При цьому будь-який договір щодо даного будинку між ними та територіальною громадою відсутній, тобто їх володіння будинком є безтитульним, що є обов`язковою умовою набуття права власності за набувальною давністю. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17, згідно якої при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Безтитульним є володіння чужим майном без будь- якої правової підстави. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. Натомість добросовісним є володіння, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Така добросовісність має існувати саме на момент заволодіння особою чужим майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач відкрито, безперервно, безтитульно користується та володіє з 1991 року і до теперішнього часу буд. [ADDRESS] , а тому відповідно до ст.344 ЦК України вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на вище зазначений будинок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved