Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

25.11.2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого вказав, що він з 25.02.2017 року перебуває у шлюбі із [PERSON] . З травня 2021 року вони спільно не проживають і не перебувають у шлюбних відносинах. У період шлюбу вони придбали за спільні кошти автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, який 30.01.2021 року був зареєстрований за відповідачем. Автомобіль перебуває у користуванні та розпорядженні [PERSON] . Вартість автомобіля складає 70320 гривень. Позивач погоджується на отримання грошової компенсації за 1/2 частку від вартості автомобіля. Просить суд: - визнати автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , серійний номер шасі [NUMBER] спільним майном подружжя. Стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля в сумі 35160 гривень. Виділити у власність [PERSON] автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , серійний номер шасі [NUMBER] . 03.12.2021 року суддя відкрив по справі загальне позовне провадження та призначив підготовче засідання. 17.01.2022 року представник відповідача [PERSON] адвокат Гончаренко А.І. подав до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке мотивує тим, що визначена позивачем вартість автомобіля в сумі 70 320 гривень на підставі довідки оцінювача [PERSON] є необ`єктивною, оскільки оцінювач не оглядав автомобіль. Просив суд призначити експертизу на вирішення якої поставити питання, яка ринкова вартість автомобіля марки DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , серійний номер шасі [NUMBER] станом на день проведення експертизи? Проведення експертизи просив доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. 18.01.2022 року суд за клопотанням представника позивача адвоката Макаренка В.М. витребував з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області копію облікової картки автомобіля Daewoo Matiz 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , серійний номер шасі [NUMBER] . 16.05.2022 року суд за клопотанням представника відповідача призначив по справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставив питання \~ \~ \~ \~«яка ринкова (середня ринкова) вартість колісного транспортного засобу автомобіля DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , серійний номер шасі [NUMBER] ?» Проведення експертизи суд доручив експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На період проведення експертизи провадження у справі зупинив. Зобов`язав [PERSON] надати експерту у разі необхідності автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску. 12.09.2022 року до суду надійшло повідомлення судового експерта про неможливість проведення судової експертизи у зв`язку із тим, що відповідач не надав на огляд автомобіль та не сплатив вартість експертизи. 13.09.2022 року суддя поновив провадження по справі та призначив судове засідання. 24.10.2022 року представник відповідача адвокат Гончаренко А.І. подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля марки DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 29.11.2022 року представник відповідача адвокат Гончаренко А.І. подав до суду висновок автотоварознавчого дослідження, де була визначена вартість автомобіля марки DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, яка складає 64\~487,23 грн. 30.11.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Макаренка В.М. надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача адвоката Гончаренка А.І. надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угоди (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Верховний Суд у постанові від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 вказав, що у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2017 року (а.с. 4). 30.01.2021 року за відповідачем [PERSON] був зареєстрований автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , серійний номер шасі [NUMBER] . Оскільки автомобіль був придбаний подружжям в період перебування у шлюбі, він є спільною сумісною власністю подружжя на підставі ч.1 ст.60 СК України, чого сторони не заперечують. Проте сторони не досягли згоди щодо вартості автомобіля. Позивач надав суду довідку оцінювача [PERSON] , який визначив, що вартість автомобіля DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 16.11.2021 року складає 70320 гривень (а.с. 7). Відповідач надав суду висновок автотоварозначого дослідження №113, складений судовим експертом Шаховим О.В., відповідно якого середня вартість автомобіля DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на 16.11.2021 року складає 64487,23 грн. Визначаючи вартість спірного майна, суд виходить із того, що згідно положень статті 76 ЦПК України одним із доказів є висновок експерта. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи (ч.3 ст.102 ЦПК України). Суд надає перевагу як доказу висновку автотоварозначого дослідження №113, складеного судовим експертом Шаховим О.В., над довідкою оцінювача [PERSON] , оскільки висновок експерта відповідає вимогам допустимості та належності, отриманий у спосіб, передбачений цивільно-процесуальним законодавством. Таким чином, суд визначає, що вартість спірного майна подружжя складає 64487,23 грн. Позивач надав суду згоду на отримання грошової компенсації за свою частку у спільному майні подружжя, у зв`язку із чим вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсації за 1/2 частку у спільному майні подружжя є законним та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольнив 91,79 % від позовних вимог позивача (32\~243,62 / 35160 х 100 = 91,70%). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 908 гривень. Суд покладає на відповідача частину судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 832,64 грн. На підтвердження факту надання правничої допомоги позивачу адвокат Макаренко В.М. надав суду: - \~ \~ \~ \~договір про надання правової допомоги від 10.11.2021 року; - \~ \~ \~ \~акт наданих послуг від 03.10.2022 року із детальним описом наданих послуг, відповідно якого загальна вартість виконаних робіт за домовленістю сторін складає 7500 грн.; - \~ \~ \~ \~рахунок №1 від 03.10.2022 року, відповідально якої [PERSON] сплатив адвокату Макаренку В.М. 7500 гривень; - \~ \~ \~ \~ордер про надання правничої (правової) допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідач [PERSON] із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не зверталась. На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача частину витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 6877,50 грн. (7500 / 100 х 91,70% = 6877,50 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial