Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій формі у розмірі 5500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2019 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісяця, починаючи з 04.02.2019 року. Вказувала, що присуджені з відповідача кошти є недостатніми для належного утримання сина [PERSON] з огляду на соціально-економічний стан в країні, мінімально-встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивач стверджує, що син проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні, вона намагається забезпечити дитині належний рівень життя, проте зважаючи на динамічну інфляцію за товарами щоденного вжитку та харчування, необхідних товарів для школи, грошових коштів присуджених судом не вистачає на повноцінне забезпечення щоденних потреб дитини. Вважає, що відповідач є фізично здоровим та працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.06.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові, посилаючись на те, що він немає матеріальної можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки він офіційно не працює, немає постійного місця роботи та достатнього заробітку. Також вказував, що перебуває у зареєстрованому шлюбі і дружина відповідача вагітна. Зазначив, що окрім оплати аліментів, відповідач та його батьки, щонайменше два рази на місяць проводять дозвілля з сином [PERSON] , купують йому гостинці та подарунки, а також надають додаткові кошти без урахування сплати аліментів. 12.12.2022 представник позивача подав пояснення на поданий відповідачем відзив, у якому прохав задовольнити позов в повному обсязі, ухвалити рішення у справі, яким збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. У судове засідання 13.12.2022 з`явились представники позивача та відповідача. Представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та прохав їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.2012, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.01.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.11.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 513. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2019 у справі № 740/541/19 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 гривень, щомісячно починаючи з 04.02.2019 року та до його повноліття. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Як передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Найкраще забезпечення інтересів дітей має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть їх батьки. Як передбачено статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За змістом цієї правової норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів, Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у своєму рішенні виходив з установленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку та не враховує постійне зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності; визнання відповідачем позовних вимог в сумі 2000,00 грн., що відповідає балансу інтересів сторін з огляду на проживання дитини з позивачем. Оцінюючи аргументи сторін щодо наявності/відсутності підстав для збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що дитина проживає разом з позивачем, яка несе витрати на його утримання та виховання, його потреби та на розвиток здібностей, та вважає, що стягнутий за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2019 розмір аліментів на цей час не здатен належним чином забезпечити повноцінне утримання та виховання дитини. Суд бере до уваги, що розмір аліментів у сумі 2000,00 грн на місяць був визначений судом станом на початок 2019 року, з того часу істотно зросла вартість продуктів харчування, одягу, ліків тощо, зокрема, змінився і прожитковий мінімум, який Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня встановлено у сумі 2 833 гривні; дитина стала старшою, що має наслідком зміну інтересів, захоплень і потреб, а відтак і потребує більшого матеріального забезпечення; позивач з огляду на її дохід не спроможна забезпечити утримання дитини з урахуванням її найкращих інтересів, а відповідач в свою чергу є працездатною та здоровою особою і з огляду на обставини справи має змогу сплачувати розмір аліментів у більшому розмірі, ніж встановлений рішенням суду. Доводи відповідача про те, що крім аліментів відповідач та його батьки щонайменше два рази на місяць проводять дозвілля з дитиною, купують йому гостинці та подарунки, суд вважає недостатніми для висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати відповідача та його батьків мають іншу правову природу, ніж аліменти, що випливає з більшого різноманіття форм утримання та виховання дитини, проявів батьківського піклування про неї. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ці засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер та по своїй суті нормами прямої дії. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів у сумі 5 500,00 грн. за відсутності документально підтверджених витрат на утримання дитини у такому розмірі та доведеного розміру доходу відповідача становитиме для відповідача надмірний тягар, а тому виходячи з засад справедливості та розумності, вважає, що позов слід задовольнити частково, збільшивши аліменти на утримання [PERSON] до 3 500,00 грн. на місяць. Аліменти у такому розмірі, на думку суду, відповідатимуть найкращим інтересам дитини розвиватися фізично, розумово, духовно та соціально, не поставлять відповідача в завідомо скрутне становище та відповідатимуть законодавчо визначеному обов`язку батька по матеріальному утриманню в межах його здатностей і фінансових можливостей. Оскільки положення статті 191 СК України щодо часу присудження аліментів на дані правовідносини не поширюються, а тому відповідач повинен сплачувати збільшений розмір аліментів від дня набрання рішенням законної сили. Також, як вказано у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на часткове задоволення вимог, з [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 631,53 грн.

Outcome: partial