Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на частку в статутному капіталі Науково-виробничої фірми «Корунд» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі НВФ «Корунд» у формі ТОВ), що становить 32% статутного фонду всього загального розміру статутного капіталу НВФ «Корунд» у формі ТОВ. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2016, він звертався із заявою до загальних зборів НВФ «Корунд» у формі ТОВ щодо прийняття його, як спадкоємця, у члени товариства. Рішенням загальних зборів від 09.09.2016 (протокол № 7) йому відмовлено у прийнятті до складу учасників НВФ «Корунд» у формі ТОВ, а рішенням загальних зборів НВФ «Корунд» у формі ТОВ від 06.09.2016 (протокол № 4) постановлено виплатити йому 64000 гривень частки у статутному фонді товариства, та «частку з майна НВФ «Корунд» у формі ТОВ в розмірі 32% від залишкової вартості необоротних активів, виходячи з їх трьохкратної вартості станом на 31.12.2015. В бюджет оплатити податок з доходів фізичних осіб та військовий збір». Платіжним дорученням №223 від 06.09.2016 йому перераховано відповідачем частку в 500 000 гривень, платіжним дорученням №1492 від 09.09.2016 року частку в 413408 гривень та 64000 гривень частки статутного фонду, а всього 977408 гривень. Проте, з таким розміром частки в статутному капіталі НВФ «Корунд» у формі ТОВ, він не погоджується, оскільки вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, не відповідає вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства, оскільки вартість майна товариства визначена не із дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, з урахуванням всього майна товариства. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача вартість частки у статутному капіталі та частину прибутку НВФ «Корунд» у формі ТОВ пропорційну 32% у статутному капіталі товариства в сумі - 2\~735\~354, 56 гривень, інфляційні нарахування 1053111,68 гривень, 3% річних 239\~437,24 гривень, а всього 4\~028 335,65 гривень Ухвалою судді від 05.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Від відповідача надійшов відзив, у якому його представник позовних вимог не визнав та заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачу повністю виплачена частка в майні товариства, що становить 1305522,56 грн. Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, у якій підтримав раніше висловлену у позовній заяві позицію. Ухвалою суду від 28.01.2020 у справі призначено судову економічну, товарознавчу та будівельно-технічну експертизи. Провадження у справі на час її проведення зупинено. 26.04.2021 провадження у справі поновлено в зв`язку з надходженням клопотання про уточнення питання (змісту експертного завдання) та надання додаткових матеріалів для проведення судово-економічної експертизи за матеріалами справи №161/14845/19. Ухвалою суду від 30.06.2021 уточнено питання, які поставлено на вирішення експертів, провадження у справі зупинене до завершення експертизи. 08.07.2021 до суду надійшли висновки автотоварознавчої експертизи від 12.08.2020 № 8268, судової товарознавчої експертизи від 31.03.2021 № 8275 та № 8271, № 8274, судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 25.02.2021 № 8269-8270, судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 26.02.2021 № 8325-8326. 18.10.2021 до суду надійшов висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 8658 від 12.10.2021, а 02.02.2022 висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №8657 від 28.01.2022 року, висновок експерта судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №8659-8660 від 25.01.2022 року. 03.02.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі. 28.03.2022 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, він просить суд стягнути з НВФ «Корунд» у формі ТОВ в користь [PERSON] вартість частки майна в сумі - 2793532,00 грн., інфляційні нарахування 1539039,47 грн., 3% річних 473788,59 грн., а всього 4806360,00 грн., а також понесені у справі судові витрати. Від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що він не може погодитися із висновком експерта № 8269-8270 від 25.02.2021, № 8325-8326 від 25.02.2021 та № 8659-8660 від 25.01.2022, № 8271 від 31.03.2021, № 8274 від 31.03.2021, № 8275 від 31.03.2021, оскільки при визначеності вартості будівель торгівельно-виставочного блоку та приміщення цеху на вул. Боженка у м. Луцьку, експертом застосовано витратний підхід, який застосовується для визначення неринкового виду вартості та не погоджується із ринковою вартістю обладнання. Також ним було надано висновки зроблені на замовлення відповідача експертом ТОВ «Експерт інцест» та висновок експерта № 66 від 11.05.2022, відповідно до якого вартість частини майна НВФ «Корунд» у формі ТОВ, що належить [PERSON] , пропорційна частці його батька в статутному капіталі товариства, з урахуванням ринкової вартості майна товариства, становить 2874600,00 грн. Зазначив, що всього НВФ «Корунд» у формі ТОВ сплачено [PERSON] на вересень 2019 року 1355522,56 грн. В задоволенні позову просив відмовити. В подальшому, представники відповідача заявили, що спадкодавцем [PERSON] не внесено його частки до статутного фонду НВФ «Корунд» у формі ТОВ після його збільшення до 200000, 00 грн. 14.07.2022 представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд, стягнути з НВФ «Корунд» у формі ТОВ в користь [PERSON] вартість частки майна в сумі 2534889,44 грн., інфляційні нарахування 1821829,55 грн., 3% річних 469040,72 грн., а всього 4825759,71 грн., а також понесені у справі судові витрати. Ухвалою суду від 20.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 26.09.2022 ухвалою суду прийнято часткову відмову позивача від позовних вимог, а саме в частині стягнення з Товариства на користь [PERSON] 118974,80 грн. 27.09.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з порушенням правил підсудності. Представник позивач скористався правом на подання письмових заперечень на клопотання про закриття провадження у справі. Протокольною ухвалою суду відмовлено представнику відповідача у призначенні в справі повторної експертизи. 07.12.2022 ухвалою суду прийнято часткову відмову позивача від позовних вимог і закрито провадження в частині стягнення з НВФ «Корунд» у формі ТОВ на користь позивача 70000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив його задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та з наведених у позовній заяві підстав. Представники відповідача заперечили щодо задоволення позову з підстав, які викладені у відзиві та відзиві на заяву про збільшення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Правовідносини, що виникли між сторонами, мали місце у 2015-2016 роках, відтак, суд застосовує до них норми закону, які були чинними на час їх виникнення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В першу чергу, суд вважає за необхідним вирішити клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в зв`язку з порушенням правил підсудності. На думку суду, розгляд спорів про стягнення частки у майні товариства за позовом спадкодавця слід розглядати за правилами цивільного судочинства, зокрема у випадку спадкування після смерті учасника у період до набрання чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018. Оскільки правовідносини у справі виникли до 06.02.2018 то права правонаступників (спадкоємців) померлого учасника товариства з обмеженою відповідальністю регулюються нормами ЦК України, ГК України, Законом України «Про господарські товариства» та положення статуту відповідного товариства. За змістом статей 130, 147, 166 ЦК України та статей 55, 69 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що у разі смерті (ліквідації) учасника товариства з обмеженою відповідальністю спадкоємцем (правонаступником) спадкується не право на участь у цьому товаристві, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Такий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 392/1213/17 (провадження № 14-292цс19). Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що справу за позовом [PERSON] до Науково-виробничої фірми «Корунд» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення вартості частки у статутному капіталі товариства, інфляційних втрат та 3 % річних, слід розглядати за правилами цивільного судочинства, а відтак у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 02.02.1998 відбулася державна реєстрація юридичної особи НВФ «Корунд» у формі ТОВ. Згідно п.1.3. Статуту НВФ «Корунд» у формі ТОВ, затвердженого загальними зборами Учасників від 16 січня 1998, учасником товариства поряд з іншими був [PERSON] батько позивача з часткою у статутному капіталі в розмірі 25%. В подальшому, частка [PERSON] була збільшена до 32%. [INFO] [PERSON] помер, а після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, з його частки в статутному капіталі НВФ «Корунд» у формі ТОВ, що становить 32% статутного фонду всього загального розміру статутного капіталу НВФ «Корунд» у формі ТОВ. 16.09.2016 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано у реєстрі за № 979. Рішенням загальних зборів НВФ «Корунд» у формі ТОВ від 06.09.2016 року (протокол №4) постановлено виплатити йому 64000,00 грн. частки у статутному фонді товариства, та частку з майна НВФ «Корунд» у формі ТОВ в розмірі 32% від залишкової вартості необоротних активів, виходячи з їх трьохкратної вартості станом на 31.12.2015. В бюджет оплатити податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. 06.09.2016 [PERSON] перераховано частку в розмірі 500 000 грн. (платіжне доручення №223), та сплачено військовий збір з частки [PERSON] в сумі 7500 грн. (платіжне доручення №221) та ПДФО в сумі 90000 грн. (платіжне доручення №222) 09.09.2016 - частку в розмірі 413 408 грн. та 64000 грн. повернення частки статутного фонду, а всього 477\~408 грн. (платіжне доручення №1492), а також сплачено військовий збір з частки [PERSON] в сумі 6201,12 грн. (платіжне доручення №1492) та сплачено ПДФО з частки [PERSON] в сумі 74413,44 грн. (платіжне доручення №1491). 25.09.2019 [PERSON] перераховано частку в розмірі 120750,00 грн. (платіжне доручення №2733), сплачено військовий збір з частки [PERSON] в сумі 2250,00 грн. (платіжне доручення №2732) та сплачено ПДФО в сумі 27000,00 грн. (платіжне доручення №2733). 02.10.2019 відповідачем [PERSON] перераховано частку в розмірі 40250,00 грн. (платіжне доручення №2741), сплачено військовий збір з частки [PERSON] в сумі 750,00 грн. (платіжне доручення №2743) та сплачено ПДФО з частки [PERSON] в сумі 9000,00 грн. (платіжне доручення №2742). 25.10.2019 [PERSON] перераховано частку в розмірі 33028,00 грн. (платіжне доручення №2780), сплачено військовий збір з частки [PERSON] в сумі 620,00 грн. (платіжне дорученням №2777) та сплачено ПДФО з частки [PERSON] в сумі 8380,00 грн. (платіжне доручення №2778). 21.09.2022 відповідачем [PERSON] перераховано частку в розмірі 1189024,80 грн. (платіжне доручення №3935), сплачено військовий збір з частки [PERSON] в сумі 22155,74 грн. (платіжне доручення №3932) та сплачено ПДФО з частки [PERSON] в сумі 265868,90 грн. (платіжне доручення №3933). Відповідно до частини першої\~статті 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.1 ст.1216\~та ч.1 ст.1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2\~ст.1219 ЦК України\~право на участь у товаристві до складу спадщини не входить, якщо інше не встановлено законом або його установчими документами. Пленумом Верховного Суду України у свої правовій позиції, яка викладена в п.9\~Постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається ст.ст.\~130,\~147,\~166 ЦК України, ст.ст.55,69 Закону України від 19.09.1991 №1576-ХII «Про господарські товариства»\~і не підпадає під заборону п.2 ч.1\~ст. 1219 ЦК України. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Баланс НВФ «Корунд» у формі ТОВ, складений на день смерті учасника [PERSON] , тобто 03.10.2015. Відповідно до статті 54 Закону України «Про господарські товариства», при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю, йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Таким чином відповідач повинен був здійснити виплати позивачу до 03.10.2016. Згідно\~ст.\~55\~Закону України\~«Про господарські\~товариства» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню. При цьому відповідно до ч. 5\~ст.\~147\~ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень\~статті 148 цього Кодексу. Положеннями ч. 148\~ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)\~визначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом. Спори, що виникають у зв`язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом. Отже, смерть учасника товариства з обмеженою відповідальністю дає спадкоємцям право у визначений статутом та законодавством строк одержати вартість частини майна, пропорційну частці у статутному капіталі товариства, що належала померлому. Водночас, згідно правової позиції наведеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2018 у справі № 913/966/16 вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, яка визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).\~ Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. За змістом частини першої статті 66 та статті 139 ГК України майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства. Саме таку позицію, щодо вартості частини майна товариства, належна до сплати учаснику, який виходить із цього товариства, має визначатися із дійсної (ринкової) вартості об`єкта оцінки, з урахуванням всього майна товариства з визначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14. Разом з цим у положеннях п. 30\~Постанови пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику розгляду\~судами корпоративних\~спорів» від\~24.10.2008\~№ 13 роз`яснено наступне: у випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства. У разі, якщо учасник не повністю вніс (не повністю оплатив) свій вклад до статутного капіталу товариства, йому виплачується дійсна вартість частки пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу. Якщо при вирішенні спору буде встановлено, що на момент виходу (виключення) учасника у товариства відсутні чисті активи, господарський суд відмовляє у відповідному позові у зв`язку з відсутністю в товариства майна, що підлягає виплаті. Відповідно до частини п`ятої\~статті 147 ЦК\~аналогічно визначається вартість частини майна ТОВ (ТДВ), яка підлягає видачі або виплаті правонаступнику юридичної особи-учасника товариства або спадкоємцю фізичної особи-учасника у випадку відмови правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства або відмови у прийнятті до товариства. Її вартість визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника (стаття 55 Закону про господарські товариства). Виходячи зі змісту зазначеної норми Закону при відмові спадкоємця від вступу до ТОВ або відмові товариства прийняти спадкоємця йому видається у грошовій або натуральній формі вартість частини майна товариства, пропорційна частці у статутному фонді, яка належала спадкодавцю, та належна останньому частка прибутку, одержаного товариством у цьому ж році до дня смерті спадкодавця, а не внесений ним до статутного фонду вклад. У п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства. Окрім того, суд звертає увагу, що у п. 64 Рішення Європейського суду з прав людини (Справедлива сатисфакція) у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України (Заява № 48553/99) від 02.10.2003, що є частиною законодавства України, у якому вирішувалося питання про справедливу сатисфакцію вартості майна підприємства, зазначено, що Суд враховує аргумент заявника, за яким балансова вартість активів є далекою від того, щоб відповідати реальній вартості активів або, інакше кажучи, ринковій вартості. Вирішуючи питання про визначення дійсної (ринкової) вартості майна товариства, що є базою для розрахунку сум грошових коштів, що підлягають виплаті спадкоємцям померлого учасника суд виходить із наступного. Позивачем до позовної заяви додано висновок про вартість об`єкта оцінки, що знаходиться у власності Товариства: виробничої бази (склад № 4) /В-1/площею 790,9 кв.м. і розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно якого його ринкова вратість становить на 2016 рік 4955083,00 грн. З цієї вартості майна, позивач і здійснював розрахунок позовних вимог. Однак, такий висновок не береться судом до уваги, оскільки оцінка майна проводилася станом на 2016, а мала б бути здійснена станом на 03.10.2015, тобто на день смерті спадкодавця. З тих же підстав суд критично оцінює наданий представником відповідача висновок судово-економічної експертизи № 50 від 14.01.2019, зроблений експертом Петренко Г.А., відповідно до якого частко померлого учасника Товариства [PERSON] за даними балансу станом на 31.12.2015 становить 1455000,00 грн. Однак, такий висновок проведений станом на 31.12.2015, а не на день смерті спадкодавця. На виконання ухвали суду, Волинським відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, було проведено автотоварознавчу експертизу, судову товарознавчу експертизу, судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи, за результатами яких надано висновки експертів від 12.08.2020 № 8268, від 31.03.2021 № 8275 та № 8271, № 8274, від 25.02.2021 № 8269-8270, від 26.02.2021 № 8325-8326, № 8658 від 12.10.2021, №8657 від 28.01.2022, №8659-8660 від 25.01.2022. Відповідно до зазначених висновків, вартість частки майна НВФ «Корунд» у формі ТОВ, яка належала до виплати позивачу [PERSON] , як спадкоємцю, пропорційна розміру частики спадкодавця станом на 03.10.2015 становить 3931940,00 грн. 28.03.2022 року представником відповідача надано суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог з висновками експертиз виготовленими за зверненнями відповідача НВФ «Корунд» у формі ТОВ, а саме: висновок експерта №9 судової інженерне-технічної експертизи від 26.04.2022, виконаний Товариством «Експерт Інвест»; висновок експерта №0405/1 за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи від 10.05.2022, виконаний експертом Стецик Ю.М.; висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за №66 від 11.05.2022 виконаний експертом Петренко Г.А. Відповідно до частини 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленимистаттею 89цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, вищевказані висновки експертів до уваги не приймає, оскільки вони суперечать встановленим у справі обставинам. Крім того, як роз`яснила в судовому засіданні експерт Трунова Н.Д., застосування витратного підходу під час проведення експертизи, було єдиним можливим і самим точним методом, оскільки порівняльний не можливо застосовувати в зв`язку з відсутністю інформації щодо укладених договорів купівлі-продажу аналогічних об`єктів станом на 03.10.2015. Також, експерт роз`яснила, що оскільки визначення вартості проводилося за минулий період, то у висновку зазначено ймовірну (ретроспективну) вартість, бо ніхто не може встановити виключну вартість за минулий період. Згідно Національного стандарту №1, п.11. Оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна. Вибір бази оцінки залежить від мети, з якою проводиться оцінка майна, його особливостей, а також нормативних вимог. п.12. Використання ринкової вартості як бази оцінки під час укладання договору на проведення оцінки майна можливе за умови відповідності угоди, у зв`язку з якою проводиться оцінка, змісту поняття ринкової вартості. При цьому умови такої угоди не повинні передбачати будь-які додаткові обмеження або вимоги, що впливають на майбутню економічну вигоду від використання покупцем об`єкта оцінки. п.13. Для визначення ринкової вартості враховується найбільш ефективне використання об`єкта оцінки. п.14. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки можливе із застосуванням усіх методичних підходів у разі наявності необхідної інформації. Залишкова вартість заміщення (відтворення) як база оцінки визначається із застосуванням витратного підходу і використовується для проведення оцінки спеціалізованого майна, у тому числі для ведення бухгалтерського обліку з метою визначення його справедливої вартості згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку. Якщо умови угод щодо спеціалізованого майна, для укладання яких проводиться оцінка, відповідають вимогам, що висуваються для визначення ринкової вартості, залишкова вартість заміщення (відтворення) може дорівнювати їх ринковій вартості (п.22). Експертом не\~застосовувався порівняльний\~підхід для\~оцінки об`єктів\~так як\~були відсутні\~всі необхідні\~критерії,\~зазначені у\~п.48.\~Національного стандарту\~№1:\~«Для визначення\~ринкової вартості\~об`єкта\~оцінки у\~матеріальній формі\~із застосуванням\~порівняльного підходу\~інформація про\~подібне майно\~повинна відповідати\~таким критеріям: - умови угод купівлі-продажу або умови пропонування щодо укладення таких угод не відрізняються від умов, які відповідають вимогам, що висуваються для визначення ринкової вартості; - продаж подібного майна відбувся з дотриманням типових умов оплати; - умови на ринку подібного майна, що визначали формування цін продажу або пропонування, на дату оцінки істотно не змінилися або зміни, які відбулися, можуть бути враховані.» Таким чином, як встановлено судом, на підставі наведених вище нормативних документів, висновки експерта №№ 8269-8270 та №№ 8325-8326 від 25.02.2021 та №№ 8659-8660 від 25.01.2022 не суперечать фактичним обставинам справи. Також відсутні істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. У своєму клопотання представник відповідача не навів які саме порушення під час призначення судом та проведення експертною установою експертизи обмежили в правах відповідача. Судом встановлено, що представники НВФ «Корунд» у формі ТОВ були присутні під час огляду майна експертами, мали право робити заяви ат зауваження, надавати експертам будь-які документи щодо наявності майна та його стану. Посилання представника відповідача на невідображення експертом у висновку факту включення чи не включення до ринкової вартості суми податку на додану вартість не впливає на правильність і законність експертизи, так як згідно абз.2, п.17 Національного стандарту №1, «Умова щодо визначення ринкової вартості з включенням суми податку на додану вартість зазначається у договорі на проведення оцінки майна.» Оскільки в ухвалі суду не зазначено про включення сум ПДВ у визначення вартості майна, то відповідно експерт і визначив таку вартість без податку на додану вартість. В той же час даний факт ніяким чином не порушує і не обмежує прав відповідача так як при умові включення до вартості 20% податку на додану вартість лише збільшить загальну вартість об`єктів оцінки, а сторона позивача погоджується із таким висновком і не настоює на збільшення вартості майна та відповідно суми позовних вимог. Крім того, сторона відповідача, могла уточнити дану обставину під час роз`яснення експертом своїх висновків у суді, однак представники не скористалися таким правом. У висновках експертиз №8271, №8274, №8275 від 31.03.2021, судовий експерт Барабаш В.А., зазначає, що вона враховує при визначені вартості рухомого майна товариства його стан (Таблиця №1 Висновку) «як умовно задовільне, тобто таке обладнання, яке було в експлуатації у стані, придатному до подальшої експлуатації, якому необхідний значний ремонт, або заміна головних частин, таких як двигун та інших відповідних вузлів з відсотком зносу до 90% станом на жовтень 2015». Крім того експертом надсилалися клопотання до суду і відповідачу про надання відповідних довідок про стан, знос обладнання, з якого матеріалу виготовлене на день оцінки, однак сторона відповідача не надала відповідних документів, а тому як пояснила в судовому засіданні експерт, вона виходила із даних бухгалтерського обліку майна товариства особистого його огляду та зазначеною в документах початкової вартості. Щодо невідповідності зазначеного монітору, то в судовому засіданні експерт [PERSON] , роз`яснила, що у висновку експерта №8274 від 31.03.2021 в назві монітору міститься технічна описка, а фактично оглядався і оцінювався монітор марки LG 22W2243S-PF 229, який перебував на балансі товариства та зазначений у наданих стороною відповідача «Розшифровках рядка 1010 «Основні засоби» (рядок 47), згідно Довідки №31 від 10.06.2021. Таким чином, у суду відсутні будь-які сумніви у правильності висновків експертів, виконаних згідно ухвали суду від 31.06.2021, оскільки вони в повній мірі є обґрунтованими і не суперечать іншим матеріалам справи, а також відсутні істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, оскільки права сторони відповідача ніяким чином не обмежувалися. Щодо твердження представників відповідача про те, що спадкодавцем [PERSON] не внесено до статутного фонду НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ своєї частки, після її збільшення до 200000,00 грн., то така на думку суду є необґрунтованою з огляду на таке. 16.08.2016 позивачем [PERSON] отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] успадкував частку в статутному капіталі НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ, що складає 64000,00 грн., що також підтверджується Листом НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ від 18.07.2016 № 41. Рішенням загальних зборів від 06.09.2016 року (протокол №4) постановлено виплатити [PERSON] 64000,00 грн. частки у статутному фонді товариства. Згідно платіжного доручення № 1492 від 09.09.2016 НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ перераховано [PERSON] 64000,00 грн. частки статутного капіталу товариства. Відповідно до фінансового звіту (Балансу) НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ станом на 03.10.2015 у графі 1400 «Зареєстрований (пайовий) капітал» зазначено розмір 200000 грн., а у рядку 1425 «Неоплачений капітал» відсутні дані про неоплачений капітал, тобто «0». А тому, суд не приймає до уваги твердження представників відповідача про те, що спадкодавцем [PERSON] не внесено до статутного фонду НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ своєї частки, після її збільшення до 200000,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо вартості частки майна НВФ «КОРУНД» у формі ТОВ в сумі 1345434,64 грн. Щодо вимог позивачів про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~визначено, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки зобов`язання із виплати частки у грошовій формі у майні товариства, яка належала спадкодавцю повинно було бути виконано в строк до 03.10.2016, відповідач вважається таким що прострочив виконання зобов`язання, а позивач в силу положень\~статті 625 ЦК України, має право на стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції а також трьох процентів річних від простроченої суми. З урахуванням часткового задоволення вимог позивачів про стягнення належної спадкоємцям до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала спадкодавцю, вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат також підлягають частковому задоволенню та зменшенню, пропорційно розміру задоволених вимог. Здійснивши розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат в межах заявленого позивачами строку (з 03.10.2016 по 12.07.2022), суд дійшов висновку про стягнення з НВФ «Корунд» у формі ТОВ в користь [PERSON] трьох відсотків річних у розмірі 459966,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1821484,85 грн. Відтак, суд дійшов висновку про стягнення з НВФ «Корунд» у формі ТОВ в користь [PERSON] 3626885,49 грн. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 9605,20 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 128543,24 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог від 25.03.2022 квитанціями. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 9605,20 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 128543,24 грн.

Outcome: approved