Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Канівський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи свою заяву тим, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2015 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на малолітню [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На даний час сума аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, крім того змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв`язку з цим, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2015, на її користь на доньку [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на частку від заробітку, а саме 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві клопотала про розгляд справи за її відсутності, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Представник третьої особи - Канівського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2011 (а.с. 5). Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2015 у справі №697/2247/15-ц змінено розмір аліментів, що утримуються з [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Канівського міськрайонного суду № 2-1005/2011 від 16.11.2011 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на тверду грошову суму в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Судом встановлено, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дитину [PERSON] , [INFO] , визначено рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2015 у твердій грошовій сумі, яка складає 800 гривень щомісячно. При визначенні розміру стягнутих аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01.12.2022 складає 2833 грн., а також з того що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання дитину є недостатнім, одержувачем аліментів заявлено позов про зміну розміру аліментів, відповідачем визнано позов, а тому необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 800 грн. та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачував судовий збір у розмірі 992,40 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Отже, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved