Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Пилипчука В. Ф. звернувся в суд з позовом до відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди, страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 22 травня 2021 року по вул. Хутірська в с. Струмівка Луцького району відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Caddy, номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Caddy, номерний знак [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом № ЕР201655534, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130\~000 гривень; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260\~000 гривень; франшиза 0,00 гривень; строк дії полісу з 25 жовтня 2020 року по 24 жовтня 2021 року. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 5\~805,43 гривень, однак така сума страхового відшкодування не відповідає розміру реальних збитків позивача, зумовлених необхідністю проведення відновлювального ремонту автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до рахунку ТзОВ «Луцьк-Експо» № ЛЕР-097055 від 26 травня 2021 року загальна сума, яка необхідна для відновлення автомобіля позивача становить 60\~685,90 гривень. Таким чином,\~ [PERSON] \~для відновлювального\~ремонту автомобіля\~Renault\~Trafic,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~необхідно 60\~685,90\~гривень.\~За відрахуванням\~суми виплаченого\~страховою компанією\~відшкодування (5\~804,43\~гривень),\~розмір матеріальної\~шкоди,\~завданої позивачу\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди,\~становить 54\~881,47\~гривень,\~що підлягає\~стягненню з\~відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] . Обґрунтовуючи вимоги позову про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, позивач зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає в переживаннях емоційного стресу, душевних стражданнях і хвилюваннях, які продовжуються до теперішнього часу. Після дорожньо-транспортної пригоди позивачу довелось докладати додаткових зусиль для організації повсякденного ритму життя. Дорожньо-транспортна пригода негативно позначилась на стані його здоров`я: в нього піднімався артеріальний тиск, він став роздратований та не може концентрувати увагу. Розмір завданої йому моральної шкоди позивач оцінює в 19\~500,00 гривень. Через стресові навантаження позивач проходив курс лікування, на яке витратив 12\~494,70 гривень. На думку позивача витрачені ним кошти на лікування теж підлягають стягненню з відповідачів. На підставі наведеного позивач просить: 1) стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] в користь [PERSON] страхове відшкодування (майнову шкоду) у зв`язку з пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , в розмірі 54\~881,47 гривень; 3500 гривень за проведення висновку експерта № 0049 від 23 грудня 2021 року; 12\~494,70 гривень витрат на лікування та 13\~500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу; 2) стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 19\~500,00 гривень. Ухвалою судді від 11 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову (а. с. 47-48). 21 лютого 2022 року представник позивача адвокат Пилипчук В. Ф. подав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та додав до неї дублікат квитанції про сплату судового збору на суму 992,40 гривень (а. с. 50, 51). Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 23\~травня 2022\~року до\~суду від\~представника відповідача\~ПрАТ «Страхова\~компанія «ПЗУ\~Україна» надійшов\~відзив на\~позовну заяву.\~Обґрунтовуючи свою\~позицію,\~представник страхової\~компанії вказує,\~що на\~підставі проведеної\~оцінки страховик\~прийняв рішення\~про виплату\~позивачу страхового\~відшкодування за\~шкоду,\~завдану внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди власнику\~автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , у розмірі 5\~804,43 гривень, видячи з розрахунку: 6\~269,32 гривень (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу відповідно до Звіту оцінювача № 20-D/94/8) 464,89 гривень (розмір податку на додану вартість) = 5804,43 гривень. На переконання представника страховика, вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків є суттєво завищеними та не відповідають реальній вартості відновлювального ремонту його автомобіля. Крім того, вимоги позивача про відшкодування витрат на лікування є безпідставними, оскільки представлені ним письмові докази свідчать про наявність в нього хронічної хвороби, яка не пов`язана з дорожньо-транспортною пригодою. Представник відповідача також звертає увагу, що законодавство України, що регулює спірні правовідносини, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого. Враховуючи наведене, представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просить в задоволенні позову відмовити (а. с. 87-95, 120-122). Ухвалою суду від 05 липня 2022 року за клопотанням представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено (а. с. 137-138). 02 листопада 2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/103-22/6282-АВ від 31 жовтня 2022 року, в зв`язку з чим ухвалою суду від 02 листопада 2022 року провадження у справі було поновлено, призначено підготовче засідання (а. с. 170). Ухвалою суду, постановленою без виходу нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 13 грудня 2022 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Пилипчук\~В.\~Ф. вимоги позову підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Фідря О. О. у судовому засіданні позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди визнали частково, а саме: в розмірі 1000 гривень. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд установив, що 22 травня 2021 року в дачному масиві «Діброва» по вул. Хутірська в с. Струмівка Луцького району Волинської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Caddy, номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 12.1 п. 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а. с. 12). Також установлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а. с. 34). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень (а. с. 12). Обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості [PERSON] в скоєнні ДТП, не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач [PERSON] , автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень. Актом огляду транспортного засобу Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , від 26 травня 2021 року зафіксовано такий характер пошкоджень цього автомобіля: двері задні ліві (сильні вмятини в нижній частині), двері задні праві (сильні вмятини в нижній частині), бампер задній (зміщення) (а. с. 15). Суд установив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.201655534 вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого становить 130 000 гривень; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого 260 000 гривень; франшиза 0,00 гривень; строк дії полісу з 25 жовтня 2020 року по 24 жовтня 2021 року (а. с. 13). Сторони у справі визнають та підтверджують, що страховик ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5\~804,43 гривень (а. с. 18). Вважаючи такий\~розмір страхової\~виплати недостатнім для проведення відновлювального ремонту свого автомобіля, позивач звернувся до експерта з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку судового експерта Демидюка В. Т. № 0040 від 20 грудня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні на момент проведення дослідження становить 19\~618,82 гривень (а. с. 24-29). Разом з тим, позивач, обґрунтовуючи розмір завданого йому матеріального збитку, покликається на рахунок ТзОВ «Луцьк-Експо» № ЛЕР-097055 від 26 травня 2021 року на суму 60\~685,90 гривень (а. с. 16). Згідно з п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов`язкових видів страхування, що здійснюються в Україні. Згідно зі ст. 1 Закону «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961-IV від 01.07.2004 року). Відповідно до статті 9 Закон 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до ст. 22 Закон 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно роз`яснень, викладених у постанові Верховного Суду (пункти 68-74) від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц), стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах\~суми страхового\~відшкодування виступає\~страховик завдавача\~шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Таким чином, у спірних правовідносинах суду належить встановити розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та перевірити чи не перевищує вона ліміту відповідальності страховика. За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З мотивів, які наведені в ухвалі суду від 05 липня 2022 року, судом у цій справі призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою встановлення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22 травня 2021 року (а. с. 137-138). Відповідно до висновку експерта Волинського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/103-22/6282-АВ від 31 жовтня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , станом на 22 травня 2021 року становить 18\~020 гривень; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Renault Trafic, номерний знак [NUMBER] , станом на 22 травня 2021 року становить 18\~020,00 гривень (а. с. 161-166). Суд не приймає в якості доказу наданий стороною позивача рахунок ТзОВ «Луцьк-Експо» № ЛЕР-097055 від 26 травня 2021 року (а. с. 16), оскільки такий не відповідає критерію достовірності (не відображає дійсні обставини справи) та не узгоджується з іншими письмовими доказами, що підтверджують ті самі обставини. Визначення розміру матеріальної шкоди, завданої майну особи внаслідок ДТП належить до компетенції судової транспортно-товарознавчої експертизи. Крім того, у вказаному рахунку зазначено, що він дійсний до сплати впродовж трьох днів. Враховуючи те, що на час проведення судової експертизи автомобіль позивача не був відремонтований, то такий рахунок не може вважатись актуальним. Також суд зазначає, що позивач, за винятком вищевказаного рахунку, не надав суду будь-яких інших доказів того, що розмір завданої йому майнової шкоди становить заявлену ним суму 54\~881,47 гривень. Визначаючи розмір\~майнового відшкодування,\~суд враховує\~висновок судової\~автотоварознавчої експертизи\~№ СЕ-19/103-22/6282-АВ\~від 31\~жовтня 2022\~року,\~оскільки такий\~є належним,\~допустимим та\~достовірним доказом. Підстав ставити під сумнів правильність висновку експерта від 31 жовтня 2022 року за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, у суду немає, оскільки зазначені в ньому висновки в повній мірі відповідають обсягу фактично виявлених механічних ушкоджень автомобіля позивача. Таким чином, розмір майнової шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, становить 18\~020,00 гривень, відшкодування якої входить у ліміт відповідальності страховика ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Після віднімання вже виплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 5\~804,43 гривень установлено, що сума страхового відшкодування, яку належить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] становить 12\~215,57 гривень. Вирішуючи вимогу позивача про відшкодування витрат, понесених на лікування, суд зазначає таке. Статтею 24 Закону України N 1961-IV визначено особливості відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого. Пунктом 24.1 даної статті передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Наявними у справі письмовими доказами не підтверджено, що позивач [PERSON] лікувався внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обставити дорожньо-транспортної пригоди свідчать, що [PERSON] не зазнав будь-яких ушкоджень внаслідок настання пригоди. Відповідач [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем позивача, який нерухомо стояв припаркованим. Суд погоджується з аргументами відзиву представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про те, що представлені позивачем письмові докази свідчать про наявність в нього хронічної хвороби, яка не пов`язана з дорожньо-транспортною пригодою. Копією консультаційного висновку спеціаліста від 11 червня 2021 року підтверджується, що [PERSON] встановлено діагноз лікарем-ендокринологом. Разом з тим, суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між вищевказаним висновком лікаря та дорожньо-транспортною пригодою, що розглядається. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами понесення ним витрат на лікування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, хоча це є його процесуальним обов`язком у спірних правовідносинах. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає таке. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст.1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21). Суд ураховує, що позивач не підтвердив доказами обсяг заподіяних йому моральних страждань, а також належним чином не обґрунтував заявлений розмір моральної шкоди. Разом з тим, суд зазначає, що пошкодження майна позивача у дорожньо-транспортній пригоді безумовно негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань. А тому, беручи до уваги, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є відповідач [PERSON] , внаслідок пошкодження автомобіля звичний життєвий уклад позивача порушився, він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також враховуючи засади розумності та справедливості, конкретні обставини та наслідки дорожньо-транспортної пригоди, тривалість моральних страждань позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] 12\~215,57 гривень страхового відшкодування (майнової шкоди), а також стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 2000 гривень моральної шкоди. Питання розподілу судових витрат у цій справі суд вважає доцільним вирішити у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті, що є процесуально обґрунтованим та відповідає вимогам ч. 3 ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Outcome: partial