Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою до про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Її родинний зв`язок зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження на її ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 09.04.1977 м. Сміла відділом РАЦС Черкаської області, актовий запис № 213, серія [NUMBER] (матір`ю зазначено [PERSON] , яка, як вбачається з документів є дочкою спадкодавця); свідоцтвом про одруження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виданого відділом РАЦС Черкаського міськвиконкому 31.07.1999, актовий номер 897, серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Білозірською сільрадою № 1 Смілянського району 08.10.1979, актовий запис 62, серія [NUMBER] (батьком зазначено спадкодавця [PERSON] ), свідоцтвом про одруження [PERSON] , 1945 року народження, та [PERSON] , 1949 року народження, актовий запис 90, виданий Білозірською сільською радою Черкаського району 06.11.1968, серія [NUMBER] . Після смерті діда [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частки в квартирі [ADDRESS] . За законом єдиним спадкодавцями є вона - внучка [PERSON] . Дід [PERSON] постійно проживав у вищевказаній квартирі з моменту приватизації, водночас з серпня 2000 року і до дня смерті він продовжив проживати у цій квартирі без реєстрації. Вона проживає у вищевказаній квартирі з 06.06.1980 дотепер. Після смерті діда із заявою про прийняття спадщино до нотаріуса вона не зверталась, оскільки вважала, що спадкове майно фактично прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 01.11.2022 вона звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] у вигляді 1/4 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . Однак їй було відмовлено в зв`язку з тим, що вона не надала нотаріусу належних доказів постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2022). Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 25.10.2022 №15744-01-10 вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.06.1980 дотепер. За цією ж інформацією дід [PERSON] був зареєстрований у період з 23.10.1998 до 16.08.2000. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2001, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому, діду [PERSON] належала 1/4 частка в праві власності в квартирі [ADDRESS] . Дід у вказаній квартирі з 16.08.2000 не був зареєстрований, однак продовжував постійно проживати в ній до своєї смерті, що підтверджено належними доказами, а саме: актом опитування судів № 217 від 26.10.2022, згідно інформації якого [PERSON] на день смерті постійно проживав у квартирі [ADDRESS] разом із своєю внучкою; показаннями свідків: [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11,2022 приватного нотаріуса Степаненко А.М. встановлено, що у результаті перевірок у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] спадкові справи іншими нотаріусами не заводились, заповіти [PERSON] за життя не складались, спадкові договори не укладались. Будь-яких інших спадкоємців відповідно до матеріалів спадкової справи немає. Вказані обставини підтверджують той факт, що після смерті [PERSON] інших спадкоємців окрім неї немає, а отже відсутній спір про право. З урахуванням вказаного, встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] , необхідне їй для оформлення спадкових прав. Для підтвердження прийняття нею спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не для вирішення спору про право на спадщину. Щодо залучення заінтересованих осіб зазначає про наступне: Відповідно до відомостей свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 15.03.2001 власниками квартири [ADDRESS] зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вже зазначено вище [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 11.08.2002 Білозірською сільською радою Черкаського району, Черкаської області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 06.12.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Спадкові права на частини вищевказаної квартири після смерті [PERSON] та [PERSON] не оформлені. Відповідно до договору дарування частини квартири від 13.01.2014 [PERSON] , подарував, належну йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому від 15.03.2001, 1/4 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] . Таким чином [PERSON] є єдиним живим власником вищевказаної квартири (1/2 частина), яка і звернулась до суду із вказаною заявою про встановлення юридичного факту. Крім того, відповідно до інформації, наданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг» у відповіді на адвокатський запит від 22.11.2022 №17329-01-10 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] ; заявник [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного заінтересованими особами у розгляді заяви про встановлення факту необхідно визначити [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Просить встановити факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Представник заявника адвокат Степаненко О.М. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення розглянути без його участі. Заяву підтримує, просить її задоволити з підстав визначених у ній. Заявниця в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву, в якій просить її заяву про встановлення факту, що має юридичне значення розглядати без її участі та просить її задовольнити з підстав зазначених нею в заяві. [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення розглядати без його участі. Факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , підтверджує. Не заперечує проти задоволення заяви та установлення цього факту. [PERSON] в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення розглядати без його участі. Факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , підтверджує. Не заперечує проти задоволення заяви та встановлення цього факту. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просить заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення розглядати без її участі. Факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , підтверджує. Не заперечує проти задоволення заяви та встановлення цього факту. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3\~ст. 294 ЦПК України. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який являється дідом [PERSON] . Родинний зв`язок [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження на її ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 09.04.1977 м. Сміла відділом РАЦС Черкаської області, актовий запис № 213, серія [NUMBER] (матір`ю зазначено [PERSON] , яка, як вбачається з документів є дочкою спадкодавця); свідоцтвом про одруження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виданого відділом РАЦС Черкаського міськвиконкому 31.07.1999, актовий номер 897, серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Білозірською сільрадою № 1 Смілянського району 08.10.1979, актовий запис 62, серія [NUMBER] (батьком зазначено спадкодавця [PERSON] ), свідоцтвом про одруження [PERSON] , 1945 року народження, та [PERSON] , 1949 року народження, актовий запис 90, виданий Білозірською сільською радою Черкаського району 06.11.1968, серія [NUMBER] . Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частки в квартирі [ADDRESS] . За законом єдиним спадкодавцями є - внучка [PERSON] . [PERSON] постійно проживав у вищевказаній квартирі з моменту приватизації, водночас з серпня 2000 року і до дня смерті він продовжив проживати у цій квартирі без реєстрації. [PERSON] проживає у вищевказаній квартирі з 06.06.1980 дотепер. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщино до нотаріуса [PERSON] не зверталась, оскільки вважала, що спадкове майно фактично прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 01.11.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] у вигляді 1/4 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . Однак [PERSON] було відмовлено в зв`язку з тим, що вона не надала нотаріусу належних доказів постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2022). Згідно інформації Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 25.10.2022 №15744-01-10 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.06.1980 дотепер; [PERSON] був зареєстрований у період з 23.10.1998 до 16.08.2000. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що спадкодавець не проживав з заявником, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2001, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому, [PERSON] належала 1/4 частка в праві власності в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] у вказаній квартирі з 16.08.2000 не був зареєстрований, однак продовжував постійно проживати в ній до своєї смерті, що підтверджується актом опитування судів № 217 від 26.10.2022, згідно інформації якого [PERSON] на день смерті постійно проживав у квартирі [ADDRESS] разом із своєю внучкою. Відповідно до письмових пояснень свідків: [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який помер [INFO] , на час своєї смерті, постійно проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Всі свідки є сусідами [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2022 року приватного нотаріуса Степаненко А.М. встановлено, що у результаті перевірок у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] спадкові справи іншими нотаріусами не заводились, заповіти [PERSON] за життя не складались, спадкові договори не укладались. Будь-яких інших спадкоємців відповідно до матеріалів спадкової справи немає. Вказані обставини підтверджують той факт, що після смерті [PERSON] інших спадкоємців окрім [PERSON] немає, а отже відсутній спір про право. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] , необхідне [PERSON] для оформлення спадкових прав. Правовою позицією Верховного суду у постанові від 14.04.2021 у справі N 205/2102/19-ц, згідно якої якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору про право розглядається в порядку окремого провадження. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~\~ Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника в повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved