Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , законними представниками якої є [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, відділ реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, у якому просить усунути їй перешкоди у праві користування та розпорядження майном, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вищевказаного позову позивач [PERSON] вказала, що 15 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Амбрелла» та позивачем укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. та зареєстровано в реєстрі за № 1219. Відповідно до даного договору ТОВ «Фінансова компанія «Амбрелла» продало, а вона купила квартиру [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за [PERSON] . Пізніше позивачу стало відомо, що у даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача у справі. Вказує, що вона проживає у зазначеній квартирі, є її власником, відповідач на даний час там не проживає, особистого майна її у квартирі немає. Реєстрація місця проживання [PERSON] покладає на неї додаткові фінансові витрати, які полягають у сплаті комунальних послуг, а також неможливості оформити субсидію. У зв`язку з наведеним, звернулася до суду про відновлення своїх порушених прав шляхом усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном, визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 10.11.2020 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Балабан П. О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, також вказав, що стосовно ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] та її законні представники [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву у якій просить справу розглядати без присутності органу опіки та піклування. Представник Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, направ заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при розгляді справи покладається на думку суду. У судовому засіданні [PERSON] , допитана у якості свідка, вказала, що у червні 2020 року вона придбала квартиру [ADDRESS] , як виявилось у квартирі було прописано троє осіб. Приблизно через місяць після покупки до неї зателефонувала [PERSON] , яка була колишнім власником квартири, і повідомила, що приїде в Україну, оскільки має намір знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Як повідомила [PERSON] , засоби зв`язку з відповідачами у справі в неї відсутні. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В., який зареєстровано в реєстрі за №1219, що також вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №212561914 від 15.06.2020. Як вбачається з листа № 56, виданого 10.08.2020 Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, згідно облікових записів та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період виконання відділом повноважень з 04.04.2016 по 10.08.2020 повідомляють, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою 07.08.2020 знято з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження житлових умов від 04 вересня 2020 року, комісія в складі головного інженера [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] склали цей акт про те, що було зроблено обстеження житлової квартири [ADDRESS] у присутності [PERSON] . Комісією встановлено, що на час перевірки 04.09.2020 о 09:00 було обстежено квартиру на факт не проживання [PERSON] та її батьків [PERSON] , [PERSON] , батьки за даною адресою не зареєстровані та не проживають зі слів сусідів-свідків. Також, у присутності свідків кв. [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] було засвідчено, що [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але не проживає. Згідно акту обстеження житлових умов від 04 вересня 2020 року, комісія в складі головного інженера [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] склали цей акт про те, що було зроблено обстеження житлової квартири [ADDRESS] у присутності [PERSON] . Комісією встановлено, що на час перевірки 04.09.2020 о 11:00 було підтверджено, що [PERSON] за даною адресою проживає без реєстрації. Також, у присутності свідків кв. [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] було засвідчено, що [PERSON] за даною проживає без реєстрації. Відповідно до довідки № 264, виданої 09.09.2020 Тернопільським ПП «Перспектива», [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] без реєстрації на основі акту обстеження житлових умов за № 50 від 09.09.2020. Як вбачається з листа №84, виданого 26.08.2020 Зборівським районним бюро технічної інвентаризації, за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . За [PERSON] та [PERSON] в Зборівському РБТІ нерухомого майна не зареєстровано. Інформація надана станом на 31.12.2012. Згідно листа від 14.01.2021 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянином України [PERSON] , [INFO] , громадянкою України [PERSON] , [INFO] , громадянкою України [PERSON] , [INFO] , у період з 14.01.2016 по 08:00 14.01.2021 в базі даних не виявлено. Відповідно до листа №107/06.3-01.09.6 від 28.01.2021 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за результатами проведеної перевірки а архівах державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської області виявлено наступні актові записи: - про народження №558 [PERSON] , [INFO] , складений 14.03.2023 , Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, батьком якої є [PERSON] , [INFO] , матір`ю - [PERSON] , [INFO] ; - про шлюб № 84 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складений 04.02.2012 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану; - про народження [PERSON] , [INFO] , складений 08.04.1987 Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається з листа від 02.10.2020 Зборівського дитячого ясла-садка № 1, [PERSON] , [INFO] , Зборівський дитячий ясла-садок №1 не відвідувала. Згідно листа № 12 від 07.10.2020 Зборівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 2 «Вербиченька», [PERSON] , [INFO] , вказаний дошкільний заклад не відвідувала. Відповідно до листа від 07 жовтня 2020 року № 60 Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Зборова, [PERSON] , [INFO] , у школі не навчається. Відповідно до листа від 05.10.2020 № 66 Зборівської державної української гімназії ім. Романа Завадовича, [PERSON] , [INFO] , у гімназії не навчається. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо зняття дитини [PERSON] , [INFO] , з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , затвердженим рішенням № 1093 від 01.12.2021 «Про затвердження висновку щодо доцільності зняття малолітньої дитини з реєстрації», орган опіки та піклування вважає за доцільне зняти малолітню дитину [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту обстеження житлових умов від 16 лютого 2022 року, комісія в складі головного інженера [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , майстра дільниці [PERSON] , склали цей акт про те, що було зроблено обстеження житлової квартири [ADDRESS] у присутності [PERSON] . Комісією встановлено, що на час перевірки 16.02.2022 о 14:00 було обстежено квартиру на факт не проживання [PERSON] , яка за даною адресою зареєстрована, але не проживає. Також, у присутності свідків кв. [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] було засвідчено, що [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але не проживає. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Встановлено, що позивач є одноосібним власником спірної квартири, де зареєстрована відповідач [PERSON] . Встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно не проживає у спірній квартирі, не цікавиться нею, її законні представники не приймають участі в утриманні квартири, не сплачують комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталися. Відповідно до вимог частин четвертої, п`ятої та шостої статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Окрім цього, судом береться до уваги висновок органу опіки та піклування щодо доцільності зняття малолітньої [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованою у квартирі, власником якої є позивач, не є членом сім`ї позивача, наймачем, або іншою особою, що має право користування квартирою, не проживає у вказаній квартирі більше одного року, особистих речей там немає, зареєстрована у вищевказаній квартирі та самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, не набула. З огляну на вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та усунути позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження майном власнику кварти [PERSON] , шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та шляхом зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . У силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Outcome: approved