Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь завдану шкоду в порядку регресу у сумі 57848 грн. 26 коп. Мотивував свої вимоги тим, що 01 квітня 2020 року о 17 год. 30 хв. відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки «Ауді» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Кіа» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 червня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зауважив, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, з огляду на що він набув право регресної вимоги до нього. Вказав, що згідно звіту автотоварозначного дослідження від 16 квітня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Кіа» номерний знак [NUMBER] становить 56418 грн. 26 коп., витрати на збір документів склали 1430 грн. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Ухвалою судді від 07 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 12 жовтня 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, якою він усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01 квітня 2020 року о 17 год. 30 хв. на вул. Шевченка, буд. 62, в с. Скнилів Львівського (Пустомитівського) району Львівської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ауді» номерний знак [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 12.1 ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Кіа» номерний знак [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, після чого автомобіль по інерції відбився та здійснив зіткнення із світловою опорою, внаслідок чого транспортні засоби та світлова опора отримали технічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 червня 2020 року у справі № 450/1111/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року постанова суду першої інстанції від 26 червня 2020 року залишена без змін. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Повідомленням про ДТП від 02 квітня 2020 року та заявою [PERSON] від 02 квітня 2020 року стверджується, що вона, як власник автомобіля марки «Кіа» номерний знак [NUMBER] , зверталася до МТСБУ для отримання відшкодування. Звітом № 1098/20 про оцінку автомобіля, складеним 16 квітня 2020 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Кіа» номерний знак [NUMBER] становить 56418 грн. 26 коп. Відповідно до пп. «А» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була, що підтверджується витягом з веб-сайту МТСБУ. Як вбачається з довідки № 1 від 15 грудня 2020 року шкода, завдана майну [PERSON] , становить 56418 грн. 26 коп. З платіжного доручення № 2545968 від 21 грудня 2020 року вбачається, що МТСБУ перерахувало на користь [PERSON] 56418 грн. 26 коп. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Відповідачем не подано до суду жодних заперечень щодо задоволення позовних вимог, а також доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відсутність підстав для задоволення позову. Таким чином, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоду у розмірі 56418 грн. 26 коп. в порядку регресу. Водночас, як вбачається з платіжного доручення № 1479146 від 01 червня 2020 року, позивачем виплачено на користь ФОП [PERSON] 1430 грн. у якості оплати послуг аваркома (Експерта) по справі № 67182 згідно рахунку № 1098 від 16 квітня 2020 року. Водночас, суду не надано рахунок № [NUMBER] від 16 квітня 2020 року, а також договір, укладений з ФОП [PERSON] , на підставі якого виставлений вказаний рахунок, у зв`язку з чим встановити правову природу даних правовідносин, а також те, чи підлягають сплачені за них грошові кошти стягненню з відповідача на користь позивача, неможливо. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, з огляду на те, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. Суд не вбачає перешкод у МТСБУ самостійно збирати документи та здійснити заходи для визначення розміру шкоди, позивачем не вказано підстав, з яких потрібно було залучати для цього сторонню організацію. Крім того, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення\~статті 139 ЦПК України\~передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач в відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Отже, положення\~ЦПК України\~встановлюють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі. Враховуюче те, що замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача до її звернення до суду з позовом, то підстав для відшкодування їй витрат на складення такого експертного висновку відсутні. На підтвердження зазначеного також свідчать норми ч. 7 ст. 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження у поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта. Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а (провадження № К/9901/31359/20) та у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача шкоду в порядку регресу 56418 грн. 26 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2481 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial