Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

ВНТУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплачених коштів внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення. Свій позов мотивувало тим, що [PERSON] будучи ректором та в.о. ректора Вінницького національного технічного університету, являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня не повідомив засновника (Міністерство освіти і науки України) про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, факт чого установлено відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 у справі №127/10630/22, яке набуло законної сили. Відповідно до вказаного вище рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 у справі №127/10630/22 встановлено, що відповідач вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: при винесенні та підписанні наказу №16-оп «Про встановлення нових посадових окладів з 01.01.2021» від 21.01.2021, яким передбачалось встановлення з 01.01.2021 працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі: д.т.н., проф. [PERSON] - в.о. ректора (особисто собі) - 12922 грн та надбавка за вислугу років 30% - 3876,60 грн; доплата за вчене звання 33% - 4264,26 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 3230,50 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 2584,40 грн; надбавка за складність, напруженість в роботі 50% - 6461 грн; надбавка за секретність 15% - 1938,30 грн за рахунок коштів спеціального фонду; д.т.н., проф. [PERSON] (особисто собі) - професору за сумісництвом на 0,5 ставки - заробітна плата - 5394 грн та надбавка за вислугу років 30% - 1618,20 грн; доплата за вчене звання 33% - 1780,02 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 1348,50 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 1078,80 грн; к.е.н., доц. [PERSON] (яка є дочкою відповідача) доценту на 0,6 ставки заробітна плата - 6081 грн та надбавка за вислугу років 20% - 1216,20 грн; доплата за вчене звання 25% - 1520,25 грн, доплата за науковий ступінь 15% - 912,15 грн, доценту додатково на 0,12 ставки заробітна плата - 1216,20 грн та надбавка за вислугу років 20% - 243,24 грн; доплата за вчене звання 25% - 304,05 грн, доплата за науковий ступінь 15% - 182,43 грн асистенту додатково на час відпустки без збереження заробітної плати по догляду за хворою дитиною віком до шести років на 0,2 ставки - заробітна плата - 1653,60 грн та надбавка за вислугу років 20% - 330,72 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 248,04 грн; к.т.н., доц. [PERSON] (який є сином відповідача) доценту - 10135 грн та надбавка за вислугу років 20% - 2027 грн; доплата за вчене звання 25% - 2533,75 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 1520,25 грн доценту за сумісництвом на 0,1 ставки заробітна плата 1013,50 грн та надбавка за вислугу років 20% - 202,70 грн; доплата за вчене звання 25% - 253,38 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 152,03 грн. При винесенні та підписанні наказу №18-о «Про встановлення нових посадових окладів з 01.01.2021» від 21.01.2021, яким передбачалось встановлення з 01.01.2021 працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі [PERSON] (яка є дружиною відповідача) - завідувачу архівом - 4112 грн та надбавка за вислугу років 30% - 1233,60 грн; доплата до мінімальної зарплати 654,40 грн. При винесенні та підписанні наказу №242-оп «По особовому складу» від 31.08.2020, яким передбачалось прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору працівників ВНТУ з 01.09.2020 у тому числі і д.т.н., проф. [PERSON] , ректора Вінницького національного технічного університету, з 01.09.2020 по 30.06.2021 на посаду професора на 0,5 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості і на транспорті за сумісництвом, із заробітною платою 4246,50 грн, надбавкою за вислугу років 30% в розмірі 1273,95 грн, доплатою за науковий ступінь 25% - 1061,63 грн, доплатою за вчене звання 33% - 1401,35 грн та надбавкою за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% у розмірі 849,30 грн, тобто особисто себе. При винесенні та підписанні наказу №252-оп «Про встановлення нових посадових окладів з 01.09.2020 від 03.09.2020, яким передбачалось встановлення з 01.09.2020 працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі: к.е.н., доц. [PERSON] (яка є дочкою відповідача) - доценту на 0,5 ставки - заробітна плата - 4223,50 грн та надбавка за вислугу років 20% - 844,70 грн; доплата за вчене звання 25% - 1055,88 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 633,53 грн; к.т.н., доц. [PERSON] (який є сином відповідача) - доценту - заробітна плата - 8447 грн та надбавка за вислугу років 20%о - 1689,40 грн; доплата за вчене звання 25% - 2111,75 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 1267,05 грн; д.т.н., проф. [PERSON] (особисто собі) - ректору - заробітна плата - 10768 грн та надбавка за вислугу років 30% - 3230,40 грн; доплата за вчене звання 33% - 3553,44 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 2692 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 2153,60 грн; надбавка за виконання особливо важливої роботи 50% - 5384 грн за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за складність, напруженість в роботі 50% - 5384 грн за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за секретність 15% - 1615,20 грн за рахунок коштів спеціального фонду; д.т.н., проф. [PERSON] (особисто собі) - професору за сумісництвом на 0,5 ставки - заробітна плата - 4495 грн та надбавка за вислугу років 30% - 1348,50 грн; доплата за вчене звання 33% - 1483,35 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 1123,75 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 899 грн. При винесенні та підписанні наказу №259-оп «Про встановлення нових посадових окладів з 01.09.2020» від 09.09.2020 яким передбачалось встановлення з 01.09.2020 працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі і [PERSON] (яка є дружиною відповідача) - завідувачу архівом - 3427грн та надбавка за вислугу років 30% - 1028,10 грн; доплата до мінімальної зарплати 544,90 грн. При винесенні та підписанні наказу №310-оп «По особовому складу» від 29.10.2020, яким передбачалось звільнення та прийняття викладачів ВНТУ на посади, у тому числі і прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору з 01.11.2020 по 30.06.2021 к.т.н., доц. [PERSON] (який є сином відповідача), доцента кафедри ЕМСАПТ, на посаду доцента на 0,1 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості і на транспорті за сумісництвом, із заробітною платою 844,70 грн, надбавкою за вислугу років 20% - 168,94 грн, доплата за вчене звання 25% - 211,18 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 126,71 грн. З огляду на викладене позивач просив стягнути з [PERSON] кошти, отримані на підставі наказів, винесених в умовах реального конфлікту інтересів, з порушенням норм антикорупційного законодавства у розмірі 319745,76 гривень та судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 14.11.2022 на адресу суду представником відповідача адвокатом Корченюком Р.В, подано відзив на позовну заяву (вх. №73632), згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. При розгляді справи №127/10630/22 судом не було взято до уваги те, що після підписання наказів про встановлення нових посадових окладів [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства України повідомив про такі події Міністерство освіти і науки України, що підтверджується листом №1-08-05/1 від 15.01.2020, а тому вважає, що обов`язок щодо повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у відповідача конфлікту інтересів було виконано у повному обсязі, отже відсутній умисел на прийняття наказів під впливом приватного інтересу, тобто в умовах реального конфлікту інтересів. Вважає, що приватного інтересу при прийнятті [PERSON] рішень про винесення наказів №561-к від 06.11.2015; №242-оп від 31.08.2020; №310-оп від 29.10.2020; №18-о від 21.01.2021; №252-оп від 03.09.2020; №16-оп від 21.01.2021; №259-о від 09.09.2020 не вбачається, оскільки накази про встановлення нових посадових окладів у повній мірі відповідають чинному законодавству України у розрізі встановлених ставок посадових окладів, надбавок тощо для працівників навчального закладу. Відтак нарахування посадових окладів здійснювалося виключно у відповідності до Постанови КМУ від 30.08.2002 №1298 та наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 №557. Посадові оклади працівників встановлюються (підвищуються) відповідно до наказів ректора, проте розмір таких посадових окладів та надбавок (доплат) до них встановлюються не ректором, а державою, зокрема й Міністерством освіти та науки. Щодо встановлення посадового окладу [PERSON] та надбавок до нього, останні встановлювалися виключно із умовами контракту від 08.09.2010 №1-2 з Міністерством освіти і науки в особі Міністра, додаткової угоди до Контракту №1-2 від 08.09.2010, контракту від 06.11.2015 №2, а під час перебування відповідача на посаді в.о. ректора - відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2002 №1298, наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 №557 та наказів Міністерства освіти і науки України від 08.09.2015 №420-к, від 04.11.2020 №413-к, від 23.12.2020 № 481-к. Тобто, перебуваючи на посаді ректора та в.о. ректора, дії [PERSON] повною мірою відповідали законодавчим приписам, усі накази були прийняті у відповідності до законодавства України, посадові оклади та надбавки (доплати) до них нараховувались у розмірі, передбаченому для відповідних працівників із зазначеними званнями, ступенем, досвідом, тощо. [PERSON] не мав дискреційних повноважень та не міг прийняти інше ніж це рішення, адже в будь-якому випадку нарахування посадового окладу та надбавок (доплат) до нього відповідало виключно професійним здобуткам таких осіб та нараховувалося у відповідності до затверджених ставок та розмірів, усі накази були прийняті [PERSON] у межах повноважень та відповідно до закону. Окрім цього, підставою для відповідальності, позивач зазначає вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Проте при розгляді справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності суд не встановлював факту завдання такої шкоди та її розміру, оскільки це не впливало на кваліфікацію правопорушення, тобто лише факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для стягнення з нього шкоди. Накази, які Позивач вказує як підставу для виплати коштів: №242-оп від 31.08.2020; №310-оп від 29.10.2020; №18-оп від 21.01.2021; №252-оп від 03.09.2020; №16-оп від 21.01.2021; №259-0 від 09.09.2020 - не оскаржувалися, не скасовані та є чинними. Так, підставою для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, було зокрема неповідомлення у встановленому порядку про наявність реального конфлікту інтересів, та як наслідок останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. При цьому неповідомлення про конфлікт інтересів не може створювати юридичних наслідків у вигляді відшкодування шкоди, якщо кошти були отримані на законних підставах. Відшкодування збитків може бути покладено лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому на Позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду під час розгляду справи №923/700/17 від 3 серпня 2018 року. Так, Позивачем жодним чином не було обґрунтовано та підтверджено належними; та допустимими доказами розмір матеріальної шкоди, яку він просить стягнути, у розмірі 319745,76 грн, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Разом з тим, представник відповідача просив поновити строк на подання відзиву. 01.12.2022 на адресу суду представник позивача надав суду відповідь на відзив (вх. №78215), згідно якої вказав, що у відзиві неправильно зазначені окремі відомості про справу та про учасників процесу, а саме: неправильно зазначений номер цієї справи як у вступній частині відзиву, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, так і у самому тексті відзиву № 27/21826/22 (позивач не має жодного відношення до цієї справи, відомості про цю справу відсутні на офіційному загальнодоступному вебпорталі Судова влада України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Неправильно зазначене місце проживання (місце перебування) відповідача, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 178 ЦПК України: вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, замість вул. Політехнічної (зазначену вулицю було перейменовано, відповідно до п.п. 12 п. 1 резолютивної частини рішення Вінницької міської ради від 30.09.2022 р. № 1231 «Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, тупиків, площу місті Вінниця». Інші пояснення, міркування та аргументи, які спростовують твердження, викладені у описаному вище відзиві, містяться у матеріалах позовної заяви до цієї справи від 28.09.2022 №61437/22-Вх, тому просив суд урахувати їх при розгляді цієї справи та винесенні рішення, яким позов задовольнити. Суд вважає за необхідне продовжити строк для подання відзиву та відповіді на відзив, прийняти їх до розгляду. У судове засіданні учасники справи не з`явилися. Натомість позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачем [PERSON] 04 листопада 2022 року надіслано на офіційну електронну пошту суду заяву (вх. №ЕП-8529) згідно якої останній просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У судове засіданні учасники справи не з`явилися. Натомість представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності від №1-11/02/1 від 05.01.2022, 09.11.2022 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх. №72320) згідно якої просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача адвокат Корченюк Р.В., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1051913 від 14.11.2022, також 12.12.2022 подав заяву (вх. №80463) згідно якої просив розгляд справи провести у відсутність відповідача та його представника за наявними у матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що згідно наказу Міністерства освіти і науки України №420-к від 08.09.2015 [PERSON] звільнено з посади ректора Вінницького національного технічного університету 08.09.2015р у зв`язку із закінченням строку дії контракту; призначено [PERSON] , доктора технічних наук, професора, виконуючим обов`язки ректора Вінницького національного технічного університету 09.09.2015 до заміщення вакантної посади ректора у встановленому законом порядку; встановлено [PERSON] надбавку до посадового окладу за складність, напруженість в роботі у розмірі 50% посадового окладу за рахунок загального фонду державного бюджету та за високі досягнення у роботі в розмірі 50% посадового окладу за рахунок спеціального фонду державного бюджету (Т№2 а.с. 23). Наказом Міністерства освіти і науки України №413-к від 04.11.2020 призначено [PERSON] , доктора технічних наук, професора, виконувачем обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету з 10.11.2020 до призначення керівника в установленому законодавством порядку, але не пізніше, ніж до 21.12.2020; встановлено [PERSON] надбавку до посадового окладу за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу за рахунок загального фонду державного бюджету на період виконання обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету (Т№2 а.с. 24). 23.12.2020 наказом Міністерства освіти і науки України №481-к призначено [PERSON] , доктора технічних наук, професора, виконувачем обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету з 23.12.2020 до призначення керівника в установленому законодавством порядку, але не пізніше, ніж до 22.02.2021; встановлено [PERSON] надбавку до посадового окладу за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 відсотків посадового окладу за рахунок загального фонду державного бюджету на період виконання обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету (Т№2 а.с. 25). Наказом Вінницького національного технічного університету №16-оп від 21.01.2021 за підписом в.о. ректора [PERSON] «Про встановлення нових посадових окладів з 01.01.2021 р.» останній встановив наступні оклади, у тому числі: -д.т.н., проф. [PERSON] - в.о. ректора (особисто собі) - 12922 грн та надбавка за вислугу років 30% - 3876,60 грн; доплата за вчене звання 33% - 4264,26 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 3230,50 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 2584,40 грн; надбавка за складність, напруженість в роботі 50% - 6461 грн; надбавка за секретність 15% - 1 938,30 грн за рахунок коштів спеціального фонду; -к.т.н., доц. [PERSON] (який є сином відповідача) доценту - 10135 грн та надбавка за вислугу років 20% - 2027 грн; доплата за вчене звання 25% - 2533,75 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 1520,25 грн доценту за сумісництвом на 0,1 ставки заробітна плата 1013,50 грн та надбавка за вислугу років 20% - 202,70 грн; доплата за вчене звання 25 % - 253,38 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 152,03 грн; -д.т.н., проф. [PERSON] (особисто собі) - професору за сумісництвом на 0,5 ставки - заробітна плата - 5394 грн та надбавка за вислугу років 30% - 1618,20 грн; доплата за вчене звання 33% - 1780,02 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 1348,50 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 1078,80 грн; -к.е.н., доц. [PERSON] (яка є дочкою відповідача) доценту додатково на 0,12 ставки заробітна плата - 1216,20 грн та надбавка за вислугу років 20% - 243,24 грн; доплата за вчене звання 25% - 304,05 грн, доплата за науковий ступінь 15% - 182,43 грн; асистенту додатково на час відпустки без збереження заробітної плати по догляду за хворою дитиною віком до шести років на 0,2 ставки - заробітна плата - 1653,60 грн та надбавка за вислугу років 20% - 330,72 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 248,04 грн; -к.е.н., доц. [PERSON] (яка є дочкою відповідача) доценту на 0,6 ставки заробітна плата - 6081 грн та надбавка за вислугу років 20% - 1216,20 грн; доплата за вчене звання 25% - 1520,25 грн, доплата за науковий ступінь 15% - 912,15 грн (Т№1 а.с. 15-70). Наказом Вінницького національного технічного університету №18-о від 21.01.2021 за підписом в.о. ректора [PERSON] «Про встановлення новий посадових окладів з 01.01.2021 р.» останній встановив наступні оклади, у тому числі: [PERSON] (яка є дружиною відповідача) - завідувачу архівом - 4112 грн та надбавка за вислугу років 30% - 1233,60 грн; доплата до мінімальної зарплати 654,40 грн (Т№1 а.с. 71-123). 31.08.2020 наказом Вінницького національного технічного університету №242-оп від 31.08.2020 за підписом в.о. ректора [PERSON] «По особовому складу» передбачалось прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору працівників ВНТУ з 01.09.2020 р. у тому числі і д.т.н., проф. [PERSON] , ректора Вінницького національного технічного університету, з 01.09.2020 р. по 30.06.2021 р. на посаду професора на 0,5 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості і на транспорті за сумісництвом, із заробітною платою 4246,50 грн, надбавкою за вислугу років 30% в розмірі 1273,95 грн, доплатою за науковий ступінь 25% - 1061,63 грн, доплатою за вчене звання 33% - 1401,35 грн та надбавкою за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% у розмірі 849,30 грн (Т№1 а.с. 124-127). Наказом Вінницького національного технічного університету №252-оп від 03.09.2021 за підписом в.о. ректора [PERSON] «Про встановлення новий посадових окладів з 01.09.2020 р.» останній встановив наступні оклади, у тому числі: -д.т.н., проф. [PERSON] (особисто собі) - ректору - заробітна плата - 10768 грн та надбавка за вислугу років 30% - 3230,40 грн; доплата за вчене звання 33% - 3 553,44 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 2692 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20% - 2153,60 грн; надбавка за виконання особливо важливої роботи 50% - 5384 грн за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за складність, напруженість в роботі 50% - 5384 грн за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за секретність 15% - 1615,20 грн за рахунок коштів спеціального фонду; -к.т.н., доц. [PERSON] (який є сином відповідача) - доценту - заробітна плата - 8447 грн та надбавка за вислугу років 20%о - 1689,40 грн; доплата за вчене звання 25% - 2111,75 грн; доплата за науковий ступінь 15% - 1267,05 грн; -д.т.н., проф. [PERSON] (особисто собі) - професору за сумісництвом на 0,5 ставки - заробітна плата - 4495 грн та надбавка за вислугу років 30 % - 1348,50 грн; доплата за вчене звання 33 % - 1483,35 грн; доплата за науковий ступінь 25% - 1123,75 грн; надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 899 грн; -к.е.н., доц. [PERSON] (яка є дочкою відповідача) - доценту на 0,5 ставки - заробітна плата - 4223,50 грн та надбавка за вислугу років 20% - 844,70 грн; доплата за вчене звання 25% - 1055,88 грн; доплата за науковий ступінь 15%-633,53 грн (Т№1 а.с. 128-174). 09.09.2020 наказом Вінницького національного технічного університету №259-о за підписом в.о. ректора [PERSON]. «Про встановлення новий посадових окладів з 01.09.2020 р.» останній встановив наступні оклади, у тому числі: [PERSON] (яка є дружиною відповідача) - завідувачу архівом - 3427грн та надбавка за вислугу років 30 % - 1028,10 грн; доплата до мінімальної зарплати 544,90 грн (Т№1 а.с. 175-224). 29.10.2020 наказом Вінницького національного технічного університету №310-оп за підписом в.о. ректора [PERSON]. «По особовому складу», яким передбачалось звільнення та прийняття викладачів ВНТУ на посади, у тому числі і прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору з 01.11.2020 р. по 30.06.2021 р. к.т.н., доц. [PERSON] (який є сином відповідача), доцента кафедри ЕМСАПТ, на посаду доцента на 0,1 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості і на транспорті за сумісництвом, із заробітною платою 844,70 грн, надбавкою за вислугу років 20 % - 168,94 грн, доплата за науковий ступінь 15 % - 126,71 грн та доплата за вчене звання 25% - 211,18 грн (Т№1 а.с. 225-249). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (Т№1 а.с. 7-14). Із змісту постанови суду вбачається, що суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність доведеності у діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає, що зазначене судове рішення має преюдиційне значення при вирішенні даного спору, а саме стосовно встановленого судом факту реального конфлікту інтересів при винесенні відповідачем наказів №16-оп від 21.01.2021, №18-оп від 21.01.2021, №242-оп від 31.08.2020, №252-оп від 03.09.2020, №259-оп від 09.09.2020, №310-оп від 29.10.2020 і щодо наявності у діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-2 КУпАП. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності судом не було встановлено факту завдання зазначеної шкоди та її розміру, оскільки це не впливало на кваліфікацію правопорушення, вчиненого відповідачем, тому встановлення наявності у діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП, не може бути самостійною підставою для стягнення з нього шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України або відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про запобігання корупції». За нормативними правилами норми статті 66 Закону України «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані Державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Відповідно до абзацу четвертого ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Як встановлено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 [PERSON] є дружиною [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є сином та донькою відповідно [PERSON] та [PERSON] , тобто при винесені даних наказів виник реальний конфлікт інтересів [PERSON] та його близьких осіб, про що [PERSON] не повідомив Міністерство освіти і науки України. Законодавчим приписом пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У свою чергу імперативними положеннями частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загалом чинне цивільне законодавство України вибудовує до даного типу зобов`язальних недоговірних (деліктних) правовідносин загальну конструкцію цивільно-правової відповідальності, яка становить собою наявність таких обов`язкових умов: вина заподіювача шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованою фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Підставою для виплати премій відповідачу та його дружині, сину, доньці були саме накази про преміювання та про виплату матеріальної допомоги. З частини першої статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» випливає, що прийняття рішення з порушенням цього Закону є підставою для його скасування, таке рішення може бути скасоване у судовому порядку, зокрема за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Орган або посадова особа надсилає до Національного агентства протягом трьох робочих днів копію прийнятого рішення про скасування або одержаного для виконання рішення суду про визнання незаконними відповідних актів або рішень. Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаним недійсним. Згідно ст. 68 ЗУ "Про запобігання корупції" фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку. Проте, у поданому позові позивач не оспорює вказані накази. Дані накази не скасовані і не визнані судом нечинними. Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги те, що стаття 67 Закону України «Про запобігання корупції» містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення, прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним у порядку, встановленому процесуальним законом. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №810/2500/16, від 21.09.2018 №237/2574/17, від 21.09.2018 №237/2242/17. Отже, за таких обставин суд вважає, що ненадання доказів щодо дотримання зазначених імперативних приписів статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» про визнання незаконними та скасування рішень, прийнятих за наявності конфлікту інтересів, а саме наказів №16-оп від 21.01.2021, № 8-оп від 21.01.2021, №242-оп від 31.08.2020, №252-оп від 03.09.2020, №259-оп від 09.09.2020, №310-оп від 29.10.2020, свідчить про передчасність похідної вимоги про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, пов`язаним із корупцією, а тому позов задоволенню не підлягає. На думку суду, наявність обставин реального конфлікту інтересів при винесенні відповідачем наказів №16-оп від 21.01.2021, №18-оп від 21.01.2021, №242-оп від 31.08.2020, №252-оп від 03.09.2020, №259-оп від 09.09.2020, №310-оп від 29.10.2020 і наявність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, не свідчить про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними; 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має. Встановлені у ст. 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами і юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Тобто, ч. 1 ст. 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди, як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі №408/2151/17-ц. Позивач звертаючись до суду з даним позовом вважає шкодою, завданою державі в особі Міністерства освіти і науки України, Вінницького національного технічного університету в розмірі 319745,76 грн, при цьому підставою для такої відповідальності зазначає вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, однак при розгляді справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності суд не встановлював факту завдання такої шкоди та її розміру, оскільки це не впливало на кваліфікацію правопорушення, вчиненого відповідачем. Суд відхиляє доводи позивача про доведеність факту заподіяння відповідачем Вінницькому національному технічному університеті постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки вказаною постановою встановлено факт протиправності його дій як в.о. ректора Вінницькому національному технічному університеті у частині існування конфлікту інтересів під час винесення наказів. Підставою для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення було неповідомлення у встановленому порядку про наявність реального конфлікту. При цьому неповідомлення про конфлікт інтересів не може створювати юридичних наслідків у вигляді відшкодування шкоди на підставі ч. 1 ст. 68 Закону України «Про запобігання корупції», якщо кошти були отримані на законних підставах. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, суд не встановлював факту завдання такої шкоди та її розміру, так як це не впливало на кваліфікацію правопорушення, вчиненого [PERSON] , тобто притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не може бути самостійною підставою для стягнення з нього шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України або відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про запобігання корупції». На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed