Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості , просить суд стягнути з відповідача на його користь кредитну заборгованість у розмірі 24 945,89 грн., яка складається з наступного: 17 739,54 грн. - заборгованість за кредитом; 2 068,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 547,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1 590,02 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди , судовий збір 1378 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07.12.2015 року надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 19 220,97 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором та Угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №б/н від 07.12.2015 року, позивач і вимушений звернутися з позовом до суду. 01.12.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитну заборгованість на загальну суму 24 945,89 грн., яка складається з наступного: 17 739,54 грн. - заборгованість за кредитом; 2 068,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 547,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1 590,02 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1378, 00 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 20.09.2019 року відповідач надав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2019 року, заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2016 року, ухваленого по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано і призначено справу до судового розгляду. 18.02.2020 року представник [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ПриватБанк» про визнання зобов`язання припиненим, вказуючи на той факт, що позовні вимоги стосуються заборгованості, яка фактично була погашена. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2020 року, зустрічну позовну [PERSON] ПАТ "Приватбанк" про визнання зобов`язання припиненим об`єднано в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості з продовженням розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Представник позивача надав відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що заочним рішенням суду від 01 грудня 2016 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 19 липня 2019 року відповідачем сплачено заборгованість, що вказана у рішенні суду у повному обсязі. Вважають, що подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, що є виконаним та подання зустрічної позовної заяви про визнання зобов`язання припиненим є нелогічним, оскільки рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року є виконаним, просять відмовити у задоволені зустрічного позову. Представник позивача за первісним позовом, у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у відсутність та відзив на зустрічний позов. Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, представник відповідача надав до суду заяву з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», та зустрічний позов задовольнити, просить проводити слухання справи без його особистої участі. Суд розглядає справу за відсутність належним чином повідомлених сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач, згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 07.12.2015 року надав відповідачу кредит у розмірі 19220,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало відбуватись в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти /щомісячний платіж/ для погашення заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду, що Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком кредитний договір. Нормативне обґрунтування. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. За ствердженнями позивача, у зв`язку із тим, що [PERSON] , у встановлений кредитним договором строк заборгованість не повернув, виникла кредитна заборгованість станом на 19.09.2016 рік на загальну суму 24 945,89 грн., яка складається з наступного: 17 739,54 грн. - заборгованість за кредитом; 2 068,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 547,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1 590,02 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що в процесі виконання вимог виконавчого листа, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі заочного рішення, ухваленого 01.12.2016 року, що наразі переглядається, було відкрито виконавче провадження ВП № 59076456, згідно постанови державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Русланової Т.Р. від 11.05.2019 року. 19.07.2019 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Руслановою Т.Р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Підставою винесення даної постанови стало те, що боржником [PERSON] борг сплачено в повному обсязі, тобто фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у відповідності до вимог чинного законодавства, прийнявши до уваги повне погашення заборгованості позичальника перед кредитором, та відсутність заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 19 грудня 2022 року, суд не вдаючись до оцінки стверджень, висловлених сторонами по справі, за достатності для цього підстав, вважає позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості виконаними, а отже такими, що задоволенню не підлягають. Стосовно зустрічних позовних вимог про припинення зобов`язання, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом У відповідності до ст.. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У абз. 1, 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Отже, з виконанням боржника, проведеним належним чином його обов`язку у зобов`язальних відносинах, в даному випадку з повернення кредиту та сплати відсотків, здійсненому в примусовому порядку, - означає, що кредитор втратив своє суб`єктивне право вимагати повернення заборгованості та зобов`язання припинилось. Вказаний висновок випливає із законодавчо встановлених норм чинного законодавства, що наведені вище за текстом рішення. Таким чином, додаткове встановлення зобов`язання припиненим в судовому порядку є необґрунтованим. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення. Разом з тим, в даному конкретному випадку права позивача за зустрічним позовом захищені належним чином встановленням факту повного виконання зобов`язання та сплатою ним боргу, відмовою в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», що вже за своєю правовою природою свідчить про припинення такого виду правовідношення.

Outcome: dismissed