Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованим в реєстрі №170151 від 15.06.2021 про стягнення заборгованості в сумі 7899,60 грн., стягнути з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у порядку повернення стягнення, грошові кошти в розмірі 7899,60 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що із жодною фінансовою компанією вона не укладала кредитних договорів, тим паче через інтернет. Невідомі особи від її імені, із використанням мережі інтернет, взяли кредит у ТОВ «ГОУФІНГОУ» на суму 2000 грн. 02.11.2021 з її банківського рахунку в АТ КБ «Приватбанк» було знято 9089,56 грн. Як вияснилося, кінцевим бенефіціаром став ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Схема щодо незаконного заволодіння її коштами розпочалася з оформлення ТОВ «ГОУФІНГОУ» фіктивного договору, який нібито був оформлений нею через інтернет, далі задіяно приватного нотаріуса Остапенко Є.М., який видав завідомо безпідставний виконавчий напис. Даний виконавчий напис видається за невідомою для неї адресою, з метою його виконання на території Києва приватним виконавцем Журидом С.М., при цьому виконавець навмисно не повідомляє її про відкриття виконавчого провадження, ні про арешт її рахунків. Більше того, в м. Київі вона ніколи не проживала, рідних, близьких чи знайомих там не має, з 1988 року зареєстрована та проживає в м. Стрий Львівської області. На підставі її скарги в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області було внесено відомості до ЄРДР та розпочато розслідування за ч.3 ст. 190 КК України. Згідно листа ТОВ «ГОУФІНГОУ» від 04.09.2020 Догорів про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.gofingo.com.ua. Кредит видається шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок Клієнта зазначений у заявці. Далі - інформація про спосіб отримання кредиту через надходження смс-повідомлення на номер телефон та перекидання на банківську картку. До інформації долучено завірену ТОВ «ГОУФІНГОУ» копію Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2440110585/247059 від 20.02.2020. Даний догорів вона не підписувала, цифрових підписів не створювала. Договір нотаріально не завірений. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктами 1, 3 глави 16 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 - визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені п.п.2.12.2. п.2 глави 16 розділу II Порядку. Відповідно до п.п. 3.2., 3.5 п.3 Глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, а якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Пунктом 2 Переліку документів було передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно подати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів. Крім того, п.п. 5.1. п.5 глави 16 розділу II Порядку зазначено, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Визнання виконавчого напису, за яким у виконавчому провадженні було стягнуто кошти з боржника, таким, що не підлягає виконанню, є підставою для їх повернення. Про це зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20, у якій задовольнив касаційну скаргу позивача, який просив стягнути з відповідача кошти відповідно до ст. 1212 ЦК України - в частині повернення стягнення за виконавчим листом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача - адвокат Карпінець В.Ю. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Позиція відповідача: представник відповідача ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи на 18.07.2022, 14.09.2022, 10.10.2022, 29.11.2022, 09.12.2022, 21.12.2022, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернулись на адресу суду 02.08.2022, 08.12.2022 з відміткою «вручено», крім того, про призначення судового засідання на 10.10.2022, 29.11.2022, 09.12.2022, 21.12.2022 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позиція третіх осіб: третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Журид С.М. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, крім того, про призначення судового засідання на 10.10.2022, 29.11.2022, 09.12.2022, 21.12.2022 третю особу повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, крім того, про призначення судового засідання на 10.10.2022, 29.11.2022, 09.12.2022, 21.12.2022 третю особу повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2022 клопотання позивача про витребування доказів задоволено та ухвалено витребувати докази у ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а саме: оригінали (або належним чином засвідчені їх копії) договорів від первісного кредитора ТОВ «ГОУФІНГОУ» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а також інформацію про те, оригінали чи копії яких договорів пред`являлися приватному нотаріусу Остапенку Є.М. для оформлення виконавчого напису від 15.06.2021 та інформацію про те, згідно яких документальних джерел було визначено місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] та надати ці документи (в оригіналі, або належним чином засвідчені їх копії). Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2022 закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з відповіді Міністерства юстиції України вих. №110571/Р-32426/20.5.1 від 17.11.2021, адресованої [PERSON] , розглянуто скаргу останньої щодо дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.В. На підставі заяви [PERSON] . Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відповідно до ст. 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», пунктів 19,26 розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.10.2018 №3284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за №1195/32647, проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.В. щодо здійснення виконавчого провадження №66900683, за результатами якої виявлено приватним виконавцем порушення вимог ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Міністерством юстиції буде внесено вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності /а.с. 10/. Згідно довідки за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. щодо здійснення виконавчого провадження №66900683, яка проводилася на підставі заяви [PERSON] від 19.10.2021, та в межах предмету цієї заяви, виявлено порушення приватним виконавцем вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» /а.с. 11-13/. Як вбачається з копії скарги від 01.12.2021, [PERSON] звернулася до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області зі скаргою на дії (бездіяльність) працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та просила зобов`язати уповноважену особу Стрийського РУП ГУНП у Львівській області внести відомості за заявами [PERSON] від 18.10.2021 та 19.10.2021 до ЄРДР у строки визначені ст. 214 КПК України /а.с. 14-15/. Згідно ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2021 задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано Стрийське РУП ГУНП у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по заявах [PERSON] від 18.10.2021 та 19.10.2021, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Стрийського РУП ГУНП у Львівській області за №12284 від 18.10.2021 та №12358 від 19.10.2021 /а.с. 16/. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 01.12.2021 №LMJRAJ1CKV37R8VB, виданої [PERSON] , на рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» відсутні зарахування від сторонніх фінансових установ /а.с. 17/. Як вбачається з відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 03.12.2021 №20.1.0.0.0/7-211202/11704, наданої [PERSON] , 29.10.2021 Банк отримав від приватного виконавця Журид С.М. платіжну вимогу 366900683 від 26.10.2021 про примусове списання грошових коштів у розмірі 9089,56 грн. та отримавши зазначений документ був зобов`язаний прийняти його до виконання та списати грошові кошти /а.с. 19/. Як вбачається з виписки АТ КБ «Приватбанк», наданої [PERSON] , 02.11.2021 було списано з рахунку [NUMBER] , згідно виконавчого документа 170151 від 15.06.2021 грошові кошти в сумі 9 089,56 грн. /а.с. 20/. Згідно копії виконавчого напису, такий вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 15.06.2021 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №2440110585/247059 від 20.02.2020, укладеним із Первісним кредитором - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», код ЄДРПОУ 42059219, право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс груп», код ЄДРПОУ 39508362, відповідно до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. В подальшому між ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ідентифікаційний код юридичної особи 44243120, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, оф. 26, реквізити: IBAN [NUMBER] у АТ «ОТП Банк», МФО 300528 було укладено Договір №1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 03.06.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2020 по 09.06.2021. Сума заборгованості становить 6 699,60 грн, що складається з: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 699,60 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 7 899,60 грн /а.с. 21/. Як вбачається з копії заяви директора ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» Сахаров Д.О., останній звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журид С.М. про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості за кредитним договором №2440110585/247059 від 20.02.2020, що становить 6 699,60 грн, що складається з: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 699,60 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 7 899,60 грн /а.с. 23/. 21.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову ВП № 66900683 про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №170151 від 15.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 7899,60 грн боргу /а.с.24/. 08.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову ВП № 66900683 про арешт коштів боржника, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №170151 від 15.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 7899,60 грн боргу /а.с.25/. Як вбачається з відповіді директора Департаменту державної виконавчої служби М. Кисельова №22881/Р-2261/20.5.1 від 22.02.2022, Міністерство юстиції розглянула звернення [PERSON] від 19.01.2021 щодо дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жируда С.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., а також ТОВ «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» /а.с. 26-28/. Відповідно до копії індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2440110585/247059 від 20.02.2020, такий укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», в особі директора Іващенко І.В. та [PERSON] . Відповідно до умов даного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів, тобто з 20.03.2020 /36-38/. Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2022, визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журиди Сергія Миколайовича ВП №66900683 від 21.09.2021, прийняту на підставі виконавчого напису на кредитному договорі №2440110585/247059 від 20.02.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида Сергія Миколайовича про арешт коштів боржника - ВП №66900683 від 08.10.2021 /а.с. 49-50/. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо виконання вчинених нотаріусами виконавчих написів, а також наслідків їх виконання, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню». Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц. У главі 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» книги п`ятої «Зобов`язальне право» чинного ЦК України містяться статті 1212-1215, за змістом котрих особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ст. 1212 ЦК України). Системний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). У свою чергу, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи право чином. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №2440110585/247059 від 20.02.2020, укладеним із Первісним кредитором - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», код ЄДРПОУ 42059219, право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс груп», код ЄДРПОУ 39508362, відповідно до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. В подальшому між ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» та Товариством з обмеденою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ідентифікаційний код юридичної особи 44243120, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, оф. 26, реквізити: IBAN [NUMBER] у АТ «ОТП Банк», МФО 300528 було укладено Договір №1-03/06/2021 про відступлення прав вимоги від 03.06.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2020 по 09.06.2021. Сума заборгованості становить 6 699,60 грн, що складається з: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 699,60 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 17999,10 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню становить 7 899,60 грн. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що 21.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову ВП № 66900683 про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №170151 від 15.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 7899,60 грн боргу та 08.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. винесено постанову ВП № 66900683 про арешт коштів боржника, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №170151 від 15.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 7899,60 грн боргу. Слід зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2022, визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журиди С.М. ВП №66900683 від 21.09.2021, прийняту на підставі виконавчого напису на кредитному договорі №2440110585/247059 від 20.02.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида Сергія Миколайовича про арешт коштів боржника - ВП №66900683 від 08.10.2021. Також слід зазначити, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначила, що жодних договорів не укладала, кредитних рахунків не відкривала, кредитних коштів не отримувала, будь-яких повідомлень щодо суми боргу не отримувала. Натомість відповідач судове засідання не з`явився, позицію свою з приводу позову не висловив, відзив на адресу суду не подав. У зв`язку з вищенаведеним, судом надано оцінку доказам поданим позивачем до матаріалів позовної заяви та витребуваних судом та встановлено наступне. Позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначив, що розмір заборгованості, визначений відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису не є безспірним. Щодо безспірності заборгованості слід зазначити таке. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно п.п.2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 7 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 15 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 і Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Слід зазначити, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2022 року вирішено витребувати докази у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а саме: оригінали (або належним чином засвідчені їх копії) договорів від первісного кредитора ТОВ «ГОУФІНГОУ» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», а також інформацію про те, оригінали чи копії яких договорів пред`являлися приватному нотаріусу Остапенку Є.М. для оформлення виконавчого напису від 15.06.2021 та інформацію про те, згідно яких документальних джерел було визначено місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] та надати ці документи (в оригіналі, або належним чином засвідчені їх копії), однак на час розгляду справи зазначені документи суду не були надані. У зв`язку з вищенаведеним, суд позбавлений можливості встановити чи вчинений виконавчий напис від 15 червня 2021 року на оригіналі кредитного договору №2440110585/247059 від 20.02.2020, укладеного з Первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ», право за яким було відступлено до Нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС ГРУП», в подальшому між яким було укладено договір №1-03/06/202 з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» про відступлення права вимоги від 03.06.2021, відповідно до якого ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЕКШН» було право Нового кредитора та Позичальника за Кредитним договором. Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЕКШН» безпідставно набутих грошових коштів за виконавчим написом ноторіуса в розмірі 7899,60 грн. варто зазначити наступне. В ході виконання виконавчого провадення ВП №66900683 було стягнуто з [PERSON] грошові кошти в розмірі 9 089,95 грн. Дана сума, згідно листа АТ КБ «Приватбанк», складається з боргу за виконавчим написом нотаріуса в сумі 7899,60 грн., а решта - винагорода приватного виконавця, витрати виконачого провадження, штрафи в межах виконавчого провадження. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на які воно було набуте, згодом відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 року в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 року в справі № 6-100цс15. У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Враховуючи те, що вищевказаний виконавчий напис від 15.06.2021 був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з грубим порушенням норм чинного законодавства, й підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то існують правові підстави для застосування до вказаних відносин положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» книги п`ятої «Зобов`язальне право» чинного ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна, оскільки правова підстава, на якій відповідач набув грошові кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №66900683, пов`язаних з виконанням зазначеного виконавчого напису нотаріуса, відпала. Аналогічні висновки знайшли своє відображення в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.01.2020 року в справі № 910/16664/18, та від 06.03.2019 року в справі № 910/1531/18. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн, сплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви.

Outcome: approved