Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

1.Позиція позивача. У січні 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - заявила позовні вимог: -стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до його повноліття, яка складає розмір 159221 гривню 98 копійок. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] зазначила, що з відповідачем вона має сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача було за рішенням суду у справі № 2-1512/06 видано виконавчий лист від 05 вересня 2006 року, за яким відповідач був зобов`язаний до сплати аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку до повноліття сина, але свої обов`язки належним чином не виконав, на підставі чого, станом на повноліття сина за відповідачем у виконавчому провадженні обліковувалася заборгованість у зазначеному розмірі. 2. Позиція відповідача. Відповідач, будучи належним чином сповіщений за зареєстрованим місцем проживання про дату, час та місце судового розгляду, наявність справи, своїм право на участь у розгляді справи, подання доказів, відзиву або зустрічного позову, не скористався. Причину неявки в судові засідання, відповідач не повідомив, заяв та клопотань не подав. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 17 січня 2022 року подано позовну заяву до провадження суду. 14 лютого 2022 року отримано довідку щодо інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження. Станом на 06 грудня 2022 року, з врахуванням подання позивачем заяви про проведення розгляду справи за її відсутності і підтримання позовних вимог, неподання відповідачем відзиву на позову, та не заперечення позивачем щодо ухвалення заочного рішення, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає можливим проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 4. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 березня 2003 року, згідно до актового запису № 184 від 26 березня 2003 року (а.с. 6). Позивачка [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та з відповідачем [PERSON] , знаходилася у зареєстрованому шлюбі в період з 09 листопада 2002 року і по 27 вересня 2006 року, що підтверджено копіями свідоцтв про реєстрацію так і про розірвання шлюбу (а.с. 7). Факт зміни позивачем прізвища на [PERSON] , підтверджено копією свідоцтва про шлюб від 19 листопада 2011 року.. Факт проживання [PERSON] із матір`ю [PERSON] підтверджено заявами позивача та [PERSON] , і копією паспортів громадян України на їх ім`я з відображенням факту реєстрації позивача та [PERSON] за однією адресою - [ADDRESS] . Судом встановлено, що за рішенням суду у справі № 2-1512/06 видано виконавчий лист від 05 вересня 2006 року, за яким відповідач був зобов`язаний до сплати аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку до повноліття сина, що підтверджено копіє виконавчого листа (а.с. 8). Станом на [INFO], [PERSON] , виповнилося 18 років, тобто настало його повноліття, а тому виконавче провадження № 53406251 закрито, і на час закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1512/06 обліковується за [PERSON] , як боржником - заборгованість у розмірі 159221 гривню 98 копійок, що підтверджено довідкою та розрахунком державного виконавця (а.с. 9-13). 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно до ч. 1 ст. 194 СК України, - Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. 6. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Суд керує ходом процесу, спрямовує дії осіб, що беруть участь у процесі, забезпечує виконання та здійснення ними прав і обов`язків, виносить рішення, які мають владний характер, вирішує матеріально-правовий спір, чим і здійснює захист порушеного або оскарженого суб`єктивного права. Також, суд виступає як учасник процесуальних відносин, як владний орган, наділений повноваженням вирішувати правові питання, які можуть виникнути у зв`язку з розглядом конкретної справи. Та те, що наділяючи суд правом вимагати від учасників процесу в рамках наданих їм процесуальним законодавством повноважень, належної поведінки, держава одночасно з цим встановлює і для самого суд у рамки дозволеної поведінки. У відповідності до вимог ЦПК України відповідач, має право подати в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також подати зустрічний позов. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежать від неї. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Одночасно до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. З метою встановлення справедливого та ефективного захисту прав відповідно до частини 1 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи

Outcome: approved