Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна Марка», державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришин В.В., в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права права оренди ТОВ «Аграрна марка» щодо земельної ділянки кадастровий номер 6125087600:01:002:0086 (номер запису 16423300) та щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6125087600:01:002:0085 (номер запису 16464396) разом із рішенням державного реєстратора, на підставі яких такі записи внесені, а також зобов`язати ТОВ «Аграрна Марка» повернути [PERSON] земельні ділянки 6125087600:01:002:0086, 6125087600:01:002:0085 розташовані на території Соколівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та з моменту вступу рішення в законну силу не проводити на земельних ділянках [PERSON] жодних робіт. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником земельних ділянок 6125087600:01:002:0086, 6125087600:01:002:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,73 га та 3,57 га, які розташовані на території Соколівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. 02 квітня 2016 року між позивачем та ТОВ «Аграрна Марка» було укладено договори про оренду земельних ділянок строком на п`ять років. У березні 2022 року позивачу стало відомо, що 15 лютого 2021 року начебто від його імені укладено Договори про внесення змін до Договорів оренди земельної ділянки, якими продовжено строк оренди на чотирнадцять років до 02.04.2030 року. Позивач стверджує, що він не укладав вказані договори, оскільки після закінчення договору оренди планував обробляти ділянки самостійно. Так як позивач не виявив волю на укладення вказаних договорів, правочини є такими, що не вчинені, відповідно, права та обов`язки за ними не набуті, правовідносини не виникли. Враховуючи наведене, позивач, як власник земельних ділянок просить усунути перешкоди в користуванні способом визначеним в позові, а саме: скасувати запис про реєстрацію, повернути земельні ділянки, не проводити на земельних ділянках жодних робіт. Ухвалою судді від 20 червня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна марка», Золотниківської сільської ради про скасування записів про державну реєстрацію та витребування земельних ділянок. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2022 року клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача задоволено, замінено Золотниківську сільську раду на державного реєстратора Завалівської сільської ради Кухаришин Василя Васильовича. 25.07.2022 року представник відповідача надіслав відзив, у якому просив в задоволенні вимог відмовити. Вказував, що протягом всього строку дії ТОВ «Аграрна Марка» добросовісно виконувало обов`язки за договором оренди, для продовження орендних відноси було укладено Договори про внесення змін до договір оренди земельних ділянок від 02.06.2016 року, якими продовжено строк дії договорів на 14 років. Від імені [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Федірко Г.М. діяла [PERSON] , яка підписала договори, перед тим узгодивши всі істотні умови, таким чином договори є укладеними. Представник позивача підтримав позицію висловлену в позові, просив задоволити позов в повному обсязі, зважаючи на доводи викладені в заяві та обставини, які досліджувались в судовому засіданні. Представник ТОВ «Аграрна марка» в судовому засіданні не визнав позовних вимог, підтримав положення викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, повідомлявся належними чином., будь яких заяв та заперечень не надав. Суд, заслухавши учасників справи, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази у справі, прийшов до переконання, про часткове задоволення позову з огляду на наступне. [PERSON] є власником земельних ділянок 6125087600:01:002:0086, 6125087600:01:002:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,73 га та 3,57 га, які розташовані на території Соколівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 012513, ЯА № 012514, вказана обставина не оспорюється сторонами. Відповідно до договору від 15.02.2021 року про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 02.04.2016 року (кадастровий номер 6125087600:01:002:0085), який укладено між орендодавцем - [PERSON] та орендарем ТОВ «Аграрна Марка» сторони дійшли згоди внести зміни в пункт 8 Договору оренди, виклавши його в наступній редакції: Договір укладено строком на 14 (чотирнадцять) років. Аналогічний договір про внесення змін укладено і щодо земельної ділянки кадастровий номер 6125087600:01:002:0086. Як слідує з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.02.2021 року № 244477473 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.02.2021 року № 244477452 державним реєстратором Кухаришин В.В. було зареєстровано відповідні зміни відповідно до Договорів від 15.02.2021 року. Також у витягах вказано,що строк дії 14 років, з автоматичним продовженням дії договору. Представником відповідача долучено копію Довіреності від 24.06.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М., згідно з якою [PERSON] цією довіреністю уповноважує [PERSON] укладати (з правом підпису) договори оренди стосовно належних [PERSON] земельних ділянок, які розташовані в Теребовлянському районі, визначати в усіх випадках суми, терміни та інші умови на власний розсуд; укладати, вносити зміни, розривати відповідні договори, на підставі яких виникають, змінюються або припиняються відповідні речові права. Довіреність видана строком на три роки, особу [PERSON] встановлено, дієздатність перевірено. Вказана довіреність не оскаржена в судовому порядку, не визнана недійсною, сторони при розгляді питання щодо їх позовних вимог не надали доказів суду, що вона є недійсною, тому в даному випадку діє презумпція правомірності довіреності. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач по справі є її чоловіком, син возив чоловіка в Тернопіль оформляти довіреність, підписувала документи від імені чоловіка, які надавав їй представник відповідача, але зміст документів не перечитувала, не знає, що конкретно, просила звернути увагу, що в неї проблеми із зором. Також свідок вказала, що її чоловік отримував орендну плату за користування земельними ділянки, в тому числі і за 2022 рік. Земельні ділянки хочуть повернути, оскільки мають намір самостійно їх обробляти. Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу\~, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до переконання, що позивачем та його представником не надано суду доказів, які б свідчили, що договори від 15.02.2021 року про внесення змін до Договорів оренди земельної ділянки від 02.04.2016 року є неукладеними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що договори від імені [PERSON] на підставі довіреності, яка нотаріально посвідчена підписувала [PERSON] , що не заперечувалось останньою в судовому засіданні. Відсутність в тексті договору посилання на довіреність не свідчить про їх неукладеність. Суд критично оцінює покази свідка про те, що вона не бачила, що підписує, у зв`язку з проблемами із зором, оскільки медичні документи, які підтверджують погіршення зору у [PERSON] датовані 2022 роком, і не підтверджують її фізичну неможливість прочитати договір у 2015 році. Як вказано в Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) «Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Добросовісність (пункт 6\~статті 3 ЦК України)\~-\~це певний\~стандарт поведінки,\~що характеризується\~чесністю,\~відкритістю і\~повагою інтересів\~іншої сторони\~договору або\~відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Очевидно, що дії позивача, від імені якого укладено Договори про внесення змін від 15.02.2021 року, а згодом пред`являє позов про визнання договорів неукладеним, суперечить його попередній поведінці отриманню плати за користування земельною ділянкою, в тому числі за 2022 рік, як показала в судовому засіданні свідок, і є недобросовісним. Договори про внесення змін від 15.02.2021 року є укладеним після досягнення сторонами усіх істотних умов і підстав вважати спірний договір неукладним немає. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed