Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

У листопаді 2022 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва про право власності від 19 червня 1990 року, внесеного в реєстрову книгу № 2, реєстровий № 372, виданого на підставі рішення виконкому Новоселицької районної ради народних депутатів № 149 від 13 вересня 1989 року на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , посилаючись на те, що при його оформленні помилково було записано прізвище його власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Визнання факту належності вказаного свідоцтва про право власності має для заявника юридичне значення для реалізації особистих спадкових (майнових) прав. Представник заявника подала до суду заяву, в якій підтримала подану заяву і просила задовольнити заявлені вимоги, а розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні виданого [PERSON] свідоцтва про право власності від 19 червня 1990 року, внесеного в реєстрову книгу № 2, реєстровий № 372, виданого на підставі рішення виконкому Новоселицької районної ради народних депутатів № 149 від 13 вересня 1989 року на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , помилково було записано прізвище його власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказане підтверджується вищезазначеним свідоцтвом про право власності, свідоцтвом про смерть [PERSON] , державним актом на право приватної власності на землю, сертифікатом на право на земельну частку (пай), довідками № 318, 319 Новоселицької міської ради від 02 серпня 2019 року, довідкою № 437 Слобідського старостинського округу від 03 серпня 2022 року, матеріалами спадкової справи та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність повідомлених фактів підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved