Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на корист [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що батьки дітей [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 8 лютого 2008 року. У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 31 жовтня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання з матір`ю. Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 22 серпня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн на кожну дитину. Відповідно до рішення Рівненського міського суду від 11 вересня 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 350 грн щомісячно. [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживала та зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Перебуваючи у цивільному шлюбі з [PERSON] вона народила ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зловживає спиртними напоями, неналежно утримувала та виховувала дітей. В листопаді 2019 року перебувала на лікуванні в Центрі психічного здоров`я населення з приводу вживання алкоголю. В зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей рішенням Рівненського міського суду від 6 жовтня 2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрані від матері [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. [PERSON] був тимчасово влаштований в сім`ю бабусі [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були влаштовані в КП «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. 11 вересня 2020 року діти були повернуті в сім`ю біологічного батька за його заявою. [PERSON] також у заяві зазначив, що [PERSON] та [PERSON] передає на виховання [PERSON] [PERSON] звернулася із заявою щодо повернення [PERSON] та [PERSON] їй на виховання. Забрати на проживання в сім`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на меті не мала. 21 грудня 2020 року спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації здійснено виїзд за адресою проживання [PERSON] . На момент відвідування вона розпивала алкогольні напої та знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, в помешканні було брудно, розкидані речі, умови проживання незадовільні. Мати [PERSON] більше року з дітьми не проживає, утриманням та вихованням дітей не займається. Батько [PERSON] з дітьми також не проживає, участі у вихованні та забезпеченні дітей не бере. [PERSON] відмовився від проведення оцінки потреб його сім`ї. В бесіді пояснив, що планує робити експертизу на підтвердження батьківства щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Бабуся [PERSON] більше року займається вихованням та утриманням дітей самостійно. [PERSON] та [PERSON] були тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі [PERSON] . Всупереч вимогам ст.150 та 180 СК України [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей. Батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не проявляють щодо них батьківської турботи та любові. Поведінка батьків не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дітей. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини. У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 5 серпня 2022 року, відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в частині позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що у шлюбі з [PERSON] було народжено двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Доньку [PERSON] народила [INFO] після розірвання шлюбу за рішення суду від 31 жовтня 2014 року Згідно звіту про встановлення батьківства ДНК щодо [PERSON] імовірність його батьківства становить 0 %. Аргументація позивача не підтверджує його винуватості в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, не відповідає інтересам дітей і носить формальний характер. Позов складений без повного з`ясування ставлення батька до його дітей. Народження [PERSON] та [PERSON] відбувалося за його присутності, ними з дружиною були проведені спільні пологи. Він очікував народження дітей, підготував місце перебування в квартирі для дружини та дітей, забирав їх з пологового будинку, гуляв з дітьми, спілкувався, грався, забезпечував їх розвиток. Коли [PERSON] в два роки захворіла знаходився з нею в лікарні, доки вона не видужала. Однак після народження доньки дружина [PERSON] стала вести аморальний спосіб життя, зраджувала йому з іншими чоловіками, зловживала алкоголем, досить часто залишала дітей без нагляду та розважалася на вечірках, що стало підставою для подання в 2014 році позову про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу спілкувався з колишньою дружиною про дітей, в тому числі по телефону, цікавився їх станом, самопочуттям, досягненнями. Звертався до колишньої дружини з проханням погуляти з дітьми, але вона неодноразово приходила на зустріч без дітей. Надалі, зважаючи, що в житті колишньої дружини з`явився інший чоловік, вона стала усілякими способами перешкоджати йому спілкуватися з дітьми. З моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів здійснював їх виплату, хоча від знайомих йому стало відомо, що колишня дружина витрачає всі кошти на алкоголь, розваги і власні потреби. З 2017 року сплату аліментів здійснював не постійно, так як виникли фінансові труднощі, а саме треба було допомагати хворим батькам. Намагався поспілкуватися з колишньою дружиною про спільне вирішення питання щодо надання фінансової допомоги, одна на його телефонні дзвінки вона не відповідача, тому став більше контактувати з її матір`ю, бабусею дітей, на догляд якої часто залишалися діти. Дізнавшись, що діти перебувають у складних життєвих обставинах, 11 вересня 2020 року за заявою забрав [PERSON] та [PERSON] з КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. Але змушений був долучити до виховання дітей [PERSON] , бабусю по материнській лінії, так як не має належних умов для проживання дітей, оскільки проживає у квартирі спільно з батьками, сестрою, громадянською дружиною та двома дітьми. Не існує жодних обставин, які б давали підстави про ухилення від спілкування, виховання та утримання дітей. Бажає бути батьком своїх дітей, приймати участь у вихованні сина та доньки, спілкуватися з ними, дарувати їм свою батьківську любов та тепло. Позбавлення його батьківських прав буде надмірним втручанням держави і порушить право на повагу до сімейного життя. Також відповідач [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про виключення з актового запису відомостей про батька дитини, в якому просить виключити з актового запису № 34 від 6 січня 2015 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, відомості (запис) про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що з 8 лютого 2008 року по 31 жовтня 2014 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Під час розгляду справи про розірвання шлюбу [PERSON] повідомила суду, що вагітна, однак не надала суду доказів на підтвердження даного факту, які б слугували підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] . Підставою його звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що [PERSON] вела достатньо нестриманий спосіб життя щодо різноманітних вечірок, систематично приходила додому добряче напідпитку, часто зраджувала з іншими чоловіками, на фоні чого систематично відбувалися сімейні непорозуміння. Пізніше йому стало відомо, що [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої записаний він. До моменту розірвання шлюбу 31 жовтня 2014 року та до моменту народження [PERSON] [INFO] року подружні відносини між ним та [PERSON] було припинено. Він близько року не проживав спільно з [PERSON] . Крім того, [PERSON] повідомила його матері, що він не є біологічним батьком доньки [PERSON] . Розмов про проведення генетичного тестування ДНК на встановлення його батьківства до доньки [PERSON] уникала. Ухвалою Рівненського міського суду від 18 березня 2015 року у справі № 569/813/15-ц була призначена судова генетична експертиза, яка була повернута без виконання у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу. 7 червня 2022 року в присутності рідної бабусі дитини по материнській лінії [PERSON] він пройшов з [PERSON] , [INFO] , генетичне тестування ДНК в лабораторії Аніко . Згідно звіту про встановлення батьківства ДНК, проведеного 1 липня 2022 року, передбачуваний батько [PERSON] виключається як біологічний батько досліджуваної дитини [PERSON] . Імовірність батьківства становить 0 %. В результаті проведеного дослідження можливість його батьківства була виключена. Кровне споріднення між ним та [PERSON] відсутнє. Ухвалою від 6 травня 2022 року позовну заяву Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 14 червня 2022 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 25 липня 2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано відповідачу строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки зустрічної позовної заяви відповідач усунув. Протокольною ухвалою від 9 серпня 2022 року зустрічний позов [PERSON] суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою від 16 вересня 2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Додатково пояснила, що матір дітей через зловживання алкоголем потрапила у складні життєві обставини. Про факт ухилення матері від виконання батьківських обов`язків службі у справах дітей стало відомо в 2019 році. Через перебування матері у стані сильного алкогольного сп`яніння були викликані працівники поліції, а діти відібрані та поміщені до закладу охорони здоров`я. Працівниками служби проводилася профілактична робота з [PERSON] , дітей повернули матері. Однак через півроку ситуація повторилася, матір знову повернулася до попереднього способу життя. Старший син втік до бабусі. [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до комунального закладу. Весь цей час батько був відсутній у житті дітей. Бабуся дітей неодноразово зверталася до служби із заявою про повернення дітей. З метою повернення дітей в біологічну сім`ю вжили заходів щодо розшуку батька за допомогою працівників поліції. Він пішов на контакт, іти були повернуті в сім`ю батька, який відразу написав заяву про передачу дітей під опіку бабусі. Надалі відповідач пояснював, що не вважає себе батьком дітей та хоче провести генетичну експертизу. Протягом року з моменту повернення дітей батько жодного разу не спілкувався з ними, не приймав участі у їх вихованні та утриманні. Матір дітей виїхала в м.Київ і з ними не проживає. Виявила намір забрати з комунального закладу лише двох менших дітей від іншого чоловіка. Про старших дітей не згадує. Весь цей час дітьми опікується бабуся, як самостійно їх виховує і утримує. Неодноразово надавали бабусі продуктові набори, бо вона була не в змозі сама забезпечити дітей. Оскільки батьки не здійснювали жодних дій щодо виховання та утримання дітей, комісія з питань захисту прав дитини вирішила звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зустрічний позов підтримав. Пояснив, що під час шлюбу дружина неодноразово зраджувала йому. Після чергової зради він забрав речі і поїхав до своїх батьків. Попри все продовжував спілкуватися з дружиною щодо дітей та давати кошти на їх утримання. Потім вони розлучилися. Далі зв`язок з [PERSON] та дітьми обірвався, їх контактів не мав. Про те, що [PERSON] живе у бабусі, а [PERSON] та [PERSON] перебувають у реабілітаційному центрі дізнався лише від служби у справах дітей. Написав заяву, щоб дітей повернули, і передав їх бабусі. До себе дітей забрати не міг, бо має дружину і двох дітей (спільну дитину та дитину дружини від першого шлюбу), а площа однокімнатної квартири не дозволяла всіх розмістити належним чином. Бабусі неодноразово телефонував і пропонував допомогу, зокрема продукти харчування, але вона відмовилася і сказала, що нічого не треба. Грошей бабусі дітей не давав, бо хотів, щоб це було офіційно зафіксовано. Побачитися з дітьми не було можливості, бо постійно перебував на роботі, не хотів її втратити. Зі [PERSON] не спілкується, бо не хоче його травмувати, а з [PERSON] бачився минулого року. [PERSON] не його дока, що підтвердили висновки експертизи і неодноразово стверджувала особисто колишня дружина. Має намір налагодити стосунки з дітьми та брати участі у їх житті. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання в м.Рівне та за фактичним місцем проживання в м.Київ. Відзиву на позовну заяву та зустрічну позовну заяву до суду не надходило. Представник третьої особи Давидюк Г.В. у заяві від 20 вересня 2022 року просить розглянути справу без участі представника Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з 8 лютого 2008 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2014 року у справі № 569/11091/14-ц. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 27 червня 2008 року, [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 12 квітня 2011 року, [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 6 січня 2015 року, [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне. Батьками дітей у вказаних свідоцтвах про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з інформацією Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), зазначеною в листі від 8 лютого 2022 року № 607/23.14-04-23, Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складений актовий запис № 21 від 15 січня 2021 року про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2014 року у справі № 569/9657/14-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2015 року у справі № 569/813/15-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 350 грн щомісячно, починаючи з 13 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 жовтня 2014 року у справі № 569/11091/14-ц. [PERSON] з 2019 року перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога КП «РОЦПЗН» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. З 16 листопада 2019 року по 26 листопада 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні КП «РОЦПЗН» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради № 1649 від 6 липня 2022 року. З 23 квітня 2020 року [PERSON] знаходилася в центрі допомоги залежним людям «Дорога Життя», про що свідчить довідка релігійної організації «Релігійна громада Церква євангельських християн баптистів «Благодать» у Деснянському районі м.Києва». Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради № 144-осн від 31 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з проживанням в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 жовтня 2020 року у справі № 569/4890/20 неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради для подальшого влаштування. Малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради для подальшого влаштування. [PERSON] тимчасово влаштовано у сім`ю [PERSON] , баби дитини. [PERSON] та [PERSON] влаштовані в КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. Малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та влаштовано до КП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради. За заявою [PERSON] від 9 вересня 2020 року погоджено вибуття дітей [PERSON] та [PERSON] з КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. Дітей [PERSON] передав на виховання бабусі [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою щодо обстеження умов проживання з метою повернення на її виховання та утримання [PERSON] та [PERSON] . 21 грудня 2020 року спеціалістами Служби було здійснено виїзд за адресою [ADDRESS] та складено відповідний акт. На момент відвідування [PERSON] розпивала алкогольні напої (горілку) та знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. В помешканні було брудно, розкидані речі. Для виховання та розвитку дітей умови не створені, умови проживання незадовільні, що підтверджується листом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 10223-207 від 15 січня 2021 року. Питання щодо повернення на проживання в сім`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не порушувала і з відповідною заявою до служби у справах дітей не зверталася. З моменту відібрання дітей [PERSON] з дітьми не проживає, їх утриманням та вихованням не займається. [PERSON] відмовився від проведення оцінки потреб його сім`ї, мотивуючи наміром робити експертизу на підтвердження батьківства щодо дітей і лише після цього буде розглядати питання утримання та виховання дітей, про що свідчить інформація Рівненського міського центру соціальних служб виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-15/609 від 19 листопада 2021 року. Згідно з довідкою Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-15/565 від 20 жовтня 2021 року, діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в сім`ї їх бабусі [PERSON] , яка більше року займається їх вихованням та забезпеченням. У квартирі створені належні умови для проживання та розвитку дітей. Сім`я взята на облік з метою залучення допомоги сім`ї у вигляді продуктів харчування, взуття та канцтоварів, оскільки батьки дітей не беруть участі у забезпеченні та вихованні дітей, а заробітної плати бабусі недостатньо для повноцінного забезпечення дітей. Відповідно до інформації Рівненського навчально-виховного комплексу № 2 школа-ліцей Рівненської міської ради № 236, 237, 238 від 27 жовтня 2021 року вихованням та навчанням учнів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] займається бабуся, яка відвідує батьківські збори та спілкується з вчителями. [PERSON] в письмових поясненнях, наданих Службі у справах дітей 28 березня 2022 року, вказала, що проживає з бабусею [PERSON] . З мамою не бачилася два роки, але спілкується з нею по телефону, який купила бабуся. Тато, [PERSON] , їй не телефонує і не допомагає. Одягнута, нагодована та доглянута завдяки своїй бабусі. [PERSON] в письмових поясненнях, наданих Службі у справах дітей 28 березня 2022 року, вказав, що проживає з бабусею [PERSON] . З мамою не спілкується, матеріально вона йому не допомагає (крім 2000 грн на поїздку в Карпати за 2 роки). Тато, [PERSON] , взагалі забув про його існування і він не пам`ятає, коли бачив його останній різ. Його всім забезпечує протягом 2 років бабуся. Якщо його мама захоче, щоб він проживав з не, то він відмовляється. В судовому засіданні [PERSON] показав, що мама була нормальна, поки не знайшла собі співмешканця, який її порізав та бив, почала пити і в неї «знесло дах», поїхала в Київ. Коли мама була в «запої» його доглядала бабуся, до якої він втік. До батька не пішов, бо не знав де він живе. Батько давно пішов від них і ніякої участі в його житті не брав. [PERSON] йому не розповідала, що спілкувалася чи бачилася з батьком. Не заперечує, щоб суд позбавив батьків їх батьківських прав. Другого шансу батьку давати не хоче. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] пішов з сім`ї, коли [PERSON] ще не було 6 років, а [PERSON] 3 роки. Її донька [PERSON] добивалася через суд, щоб він сплачував аліменти на дітей. Добровільно надавати кошти [PERSON] відмовлявся, мотивуючи тим, що діти не його і поки не проведе експертизу, то платити не буде. До дітей відповідач не приходив, не цікавився ними, на день народження не вітав, хоча знав, де вони проживають, допомоги не пропонував, не телефонував жодного разу. На її прохання надав дозвіл на виїзд дітей за кордон, коли почалася війна. Після пред`явлення позову телефонував, бо треба було забезпечити явку дітей для проведення генетичної експертизи. Навіть після проведення експертизи, яка підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] його діти, [PERSON] до дітей відношення не має. Знає де діти живуть, але все одно не приходить. Діти в обличчя його не знають. [PERSON] відповідача взагалі не сприймає як батька. Жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з дітьми не чинила б, якби в нього було таке бажання, але він інтересу до дітей не виявляв. Її дочка [PERSON] періодично вживала спиртні напої. За її згоди вона зверталася в Центр психічного здоров`я населення з метою лікування дочки. Другий чоловік доньки бив її по голові, порізав її і щось у неї пішло не так. [PERSON] втік до неї, а менших дітей забрали в реабілітаційний центр. Після того, як забрали дітей, [PERSON] знову почала вживати алкогольні напої, в квітні 2020 року виїхала в м.Київ, там лікувалася, хотіла забрати менших дітей від другого чоловіка. Знає, що дочка вийшла заміж, але адреса її проживання їй не відома. Після того, як дочка виїхала в м.Київ, з дітьми вона не зустрічалася, не приїздила, подарунків не дарувала, матеріальної допомоги не надавала. Зі [PERSON] і нею дочка не спілкується, інколи телефонує [PERSON] . В повсякденному житті діти про батьків не згадують. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-1755 від 21 квітня 2022 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Нормами ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлені обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.15, 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 грудня 2022 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 2833 грн. Відповідач [PERSON] після відібрання у неї дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не вчинила жодних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дітей, із заявою про повернення дітей в її сім`ю не зверталася, з [PERSON] , в сім`ї якої перебувають діти, не спілкується, дітей не відвідує, матеріально не утримує, не піклується про їх добробут, навчання, фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх життям, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягнення на користь [PERSON] аліментів на їх утримання. Відповідач [PERSON] з дітьми не проживає з 2014 року, не бере участі у їх вихованні, навчанні, піклуванні про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У вказаний період відповідач взагалі був відсутній в житті дітей. Доказів на спростування вказаних обставин відповідач суду не надав. Після написання [PERSON] 9 вересня 2020 року заяви про надання згоди на вибуття дітей з КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради він відразу передав дітей на виховання їх бабусі [PERSON] . В цій же заяві відповідач зазначив, що буде приймати участь у вихованні дітей. Однак, достеменно знаючи, що діти відібрані у матері та перебувають в складних життєвих обставинах, відповідач не брав участі у їх вихованні та утриманні, не спілкувався з ними, не відвідував, не намагався налагодити будь-якого зв`язку з ними. Не цікавився [PERSON] життям дітей і у [PERSON] , на виховання якої передав дітей, що остання підтвердила в судовому засіданні, зазначивши, що відповідач телефонував лише щодо забезпечення явки дітей на генетичну експертизу. В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що не зміг забрати дітей у свою сім`ю через неможливість забезпечення їх належними умовами для проживання в однокімнатній квартирі. Разом з тим, передавши дітей на виховання бабусі, відповідач самоусунувся від створення для них за їх місцем проживання необхідних умов для навчання, розвитку та дозвілля. Суд звертає увагу, що відповідач проживає з дітьми в одному місті, знає адресу їх проживання, але жодного разу не відвідував їх, не спілкувався з дітьми, не цікавився умовами, в яких живуть діти, не надавав матеріальної чи будь-якої іншої допомоги, не відвідував заклади освіти, в яких навчаються діти, зокрема навіть не знає, в якій школі навчається його син [PERSON] , не вітав їх на дні народження та інші свята. Зазначене у своїй сукупності свідчить про винну поведінку батька, оскільки жодних обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої обов`язки щодо дітей, суд не встановив. Відповідач, який протягом тривалого часу не надає дітям матеріальної допомоги, не піклується про їхній фізичний та духовний стан, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям, навчанням та здоров`ям, не створює умов для отримання ними освіти, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, що суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дітей. Заперечуючи проти позову відповідач покликається на бажання брати участь у їх житті та намір налагодити з ними стосунки. Однак, сам факт заперечення відповідачем позовної заяви про позбавлення його батьківських прав не може бути підставою для відмови в задоволенні позову за відсутності доказів, що інтерес відповідача до дітей є реальним та підтвердженим. Суд ще раз звертає увагу, що відповідачу [PERSON] було відомо про відсутність матері в житті дітей та їх перебуванні в сім`ї [PERSON] , яка одноосібно виховує та утримує трьох неповнолітніх дітей і вимушена звертатися за допомогою до сторонніх осіб та органів влади. Жодного інтересу до дітей відповідач в цей період (з вересня 2020 року) не проявляв. Не виявив він інтересу до дітей і з моменту пред`явлення позову про позбавлення батьківських прав до суду (20 квітня 2022 року) - з дітьми не спілкувався, не відвідав їх, налагодити контакт не намагався. Відповідач не переконав суд у дійсності його намірів брати участь у житті дітей. Позбавлення відповідачів батьківських прав, на думку суду, буде сприяти захисту інтересів дітей, оскільки дасть змогу збільшити соціальну підтримку дітей з боку держави. За положеннями ст.169 СК України у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Таким чином, у випадку вчинення дій, що свідчитимуть про зміну ставлення до виховання дітей, відповідачі матимуть змогу звернутися з позовом про поновлення батьківських прав. Суд також встановив, що малолітня [PERSON] народилася після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до норм ч.2 ст.122 СК України, оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, батьком [PERSON] в актовому записі про народження № 34, складеному 6 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, вказаний [PERSON] . Згідно звіту про встановлення батьківства ДНК від 7 червня 2022 року за участю дитини [PERSON] та передбачуваного батька [PERSON] , передбачуваний батько виключається як біологічний батько досліджуваної дитини. Висновок ґрунтується на невідповідних алелях, що спостерігаються в локусах STR, з DI, рівним 0. Імовірність батьківства становить 0 %. Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч.2 ст.136 СК України). Враховуючи наявні у справі докази відсутності кровного споріднення між [PERSON] , який записаний батьком, та [PERSON] , зустрічний позов належить задовольнити. За таких обставин первісний позов підлягає задоволенню частково в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір за первісним позовом, від сплати якого позивач звільнений, та належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору за подання зустрічного позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial