Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, у якому просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , який посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради 29.06.2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 6, належить [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з копії заповіту, який посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради 29.06.2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 6, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживаючий в с. Замочок, Жовківського району Львівської області, на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право після своєї смерті, заповів [PERSON] , [INFO] , тобто йому. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 26.07.2022 року було складено відповідний актовий запис № 165. Зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право власності на житловий будинок. Звернувшись у Рава-Руську державну нотаріальну контору, державним нотаріусом йому було звернуто увагу, що спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є [PERSON] , в той же час в заповіті заповідачем зазначений [PERSON] , а тому роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі. Позивач вказує, що те, що у вищезазначеному заповіті допущено помилку щодо імені особи заповідача, як наслідок факт належності правовстановлюючого документа, а саме заповіту [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується копією довідки про причини смерті (до форми № 106/О № 10), яка видана КНП «Рава-Руська лікарня» Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 24.07.2022 року, копіями договорів купівлі-продажу земельних ділянок, які посвідчено Шайдою С. С. , приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області 09.10.2020 року та зареєстровані в реєстрі за № 1848 та № 1851 відповідно, копією довідок № 509, 510, 511, які видані виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 01.11.2022 року. Тобто у заповіті допущено помилку щодо імені заповідача, замість правильного імені [PERSON] помилково зазначено [PERSON] . А тому вважає, що є всі підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, як наслідок просить позов задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 13 грудня 2022 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак він подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Зазначили, що проти позову не заперечують, справу просять розглянути на розсуд суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так як встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а саме заповіту, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд проводить розгляд справи про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа саме в порядку позовного провадження. Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне позивачу для усунення помилки та подальшого спадкування за заповітом права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що позивачем є [PERSON] , який народився [INFO] у селі Замочок, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.09.2004 року. З копії заповіту, який посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради 29.06.2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 6, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживаючий в с. Замочок, Жовківського району Львівської області, на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право після своєї смерті, заповів [PERSON] , [INFO] , тобто позивачу. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 26.07.2022 року було складено відповідний актовий запис № 165. Викладене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області 26.07.2022 року (а.с.10). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що звернувшись в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державним нотаріусом йому було звернуто увагу, що спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є [PERSON] , в той же час в заповіті заповідачем зазначений [PERSON] , а тому роз`яснено нотаріусом про необхідність встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі. Те, що у вищезазначеному заповіті допущено помилку щодо імені особи заповідача, як наслідок факт належності правовстановлюючого документа, а саме заповіту [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується наступним. Викладеним у довідці про причини смерті (до форми № 106/О № 10), яка видана КНП «Рава-Руська лікарня» Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 24.07.2022 року, стверджується, що [INFO] у віці 86 років помер [PERSON] . З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено Шайдою С. С. , приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області 09.10.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 1848, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного рестру фізичних-платників податків [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 28.03.1996 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, місце проживання якого зареєстроване за адресою: село Замочок, Жовківського району Львівської області, з однієї сторони-надалі продавець, продав та передав, а [PERSON] , [INFO] , тобто позивач, з іншої сторони-надалі покупець, купив та прийняв у власність земельну ділянку, яка знаходиться в селі Замочок, Жовківського району Львівської області, площею 0,2054 га, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки: 4622783900:03:004:0021. За позивачем зареєстроване право власності на дану земельну ділянку, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227843399, який виданий 12.10.2020 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Шайда С. С. З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено Шайдою С. С., приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області 09.10.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 1851, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з однієї сторони-надалі продавець, продав та передав, а [PERSON] , [INFO] , тобто позивач, з іншої сторони-надалі покупець, купив та прийняв у власність земельну ділянку, яка знаходиться в селі Замочок, Жовківського району Львівської області, площею 0,2052 га, передану для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки: 4622783900:03:004:0020. За позивачем зареєстроване право власності на дану земельну ділянку, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227846399, який виданий 12.10.2020 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Шайда С. С. Викладеним у довідці № 509, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 01.11.2022 року, стверджується, що гр. [PERSON] , 1986 року народження, тобто позивач, дійсно проживав разом із своїм дядьком, [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті в [ADDRESS] , і вели спільне господарство. З копії довідки № 510, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 01.11.2022 року вбачається, що на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , та належав гр. [PERSON] , 1936 року народження, померлому [INFO] , заборон та арештів немає. З довідки № 511, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 01.11.2022 року, вбачається, що гр. [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] , до дня смерті дійсно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . Суд враховує, що виправити помилку в правовстановлюючому документі інакше як рішенням суду неможливо, оскільки [PERSON] помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Встановлені судом обставини та досліджені докази чітко підтверджують, що на території села Замочок, Львівського (раніше Жовківського) району Львівської області проживав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Саме дану особу за паспортом громадянина України було встановлено нотаріусом при посвідченні договорів купівлі-продажу земельних ділянок, продавцем яких був [PERSON] . Суд звертає увагу, що в заповіті датою народження [PERSON] зазначено 25.01.1936 року. Ця ж дата народження вказана і у свідоцтві про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Тобто суд приходить до висновку, що у зазначеному вище заповіті допущено помилку щодо імені заповідача, замість правильного імені [PERSON] помилково зазначено [PERSON]. А тому, суд приходить до висновку, що є всі підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, а саме заповіту, який посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради 29.06.2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 6 від імені [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved