Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

02.11.2022 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що 10.10.2022 [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Кіселичник І.М., реєстраційний №997. При укладенні даного договору інтереси відповідача представляла [PERSON] згідно довіреності. Відповідно до п.10 договору сторони домовились, що Продавці після підписання цього договору, а саме до 24 жовтня 2022 року звільнять квартиру від предметів домашньої обстановки та вжитку, забезпечать зняття з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих осіб. [PERSON] знялась з реєстрації та виїхала з міста Стебник. Проте, відповідач [PERSON] продовжує перебувати в реєстрі територіальної громади зареєстрованим у належному позивачу та третій особі [PERSON] на праві власності квартирі. Зазначає, що відповідач перебуває в Польщі, добровільно знятись з реєстрації місця проживання відмовляється. Відповідач з моменту продажу квартири у ній не проживає, його особистих речей та предметів домашнього вжитку не має, він не являється членом сім`ї позивача та є таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з продажем квартири. 03.11.2022 направлено запит до Відділу центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом станом на час розгляду справи не отримано. Ухвалою від 03.11.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 29.11.2022. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала, примірник позовної заяви з додатками надсилались сторонам по справі. В зв`язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду даної справи судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін було відкладено на 08.12.2022, про що належним чином повідомлено учасників справи. Крім того, задля забезпечення принципу диспозитивності, змагальності, відкритості інформації, щодо справи та належного повідомлення відповідача про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12\~ст. 128 ЦПК України\~вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Представник позивача - [PERSON] та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] адвокат Потічна Наталія Юріївна подала заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позову. З приводу ухвалення заочного рішення у справі не заперечує, а.с. 24. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, ухваливши про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1ст.4, ч.1ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим\~Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2022, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кіселичник І.М., зареєстровано в реєстрі №997, а.с. 10-11. Згідно копії будинкової книги квартири [ADDRESS] вбачається, що у даній квартирі числиться\~відповідач [PERSON] , а.с.12-13. За умовами п.10 договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2022, сторони домовились, що Продавці після підписання цього договору, а саме до 24 жовтня 2022 року, звільнять квартиру від предметів домашньої обстановки та вжитку та забезпечать проведення зняття з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих осіб. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 55 Конституції України\~гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.ч.1,2 ст.319\~та ч.1 ст.321ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За змістом\~ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із положенням статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, яким власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405\~ЦК України та статей 150, 156 ЖК України\~у поєднанні зі\~ст. 64 цього ж кодексу, слід дійти висновку, що положення статей 383, 391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру від будь яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156\~ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6- 709цс16). Отже, підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Судом встановлено, що предметом спору є квартира [ADDRESS] , яка належить позивачу та третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, згідно договору купівлі-продажу. Позивач просить захистити його права як власника відповідно до приписів\~ст. 391 ЦК України\~і зазначає, що реєстрація відповідача у вище вказаній квартирі створює для нього перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні його власністю, відповідач ні членом сім`ї відповідно до\~ст. 156 ЖК України, ні наймачем, ні якоюсь іншою особою, що має право на користування квартирою, не є. За таких обставин, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає об`єму його прав відповідно до\~ст. 321 ЦК України, а відповідач жодних правомочностей щодо квартири (житла) не має. Зі змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки квартира є власністю позивача, а відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні його власністю, то відповідача слід визнати таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,ст.41 Конституції України, ст.ст.\~64,\~150,156 ЖК України, ст. ст.316,317,319,321,383,386,391,405 ЦК України,

Outcome: approved