Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.11.2018 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, тому просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі вказаного рішення суду та стягувати аліменти в новому розмірі на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , а саме в розмірі прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги, про що подала заяву, просила стягувати аліменти на утримання дитини в твердому грошовому розмірі по 5000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття . Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду заяву в якій просила позов (із врахування збільшення позовних вимог) задоволити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток. Відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ( а.с.7). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/13801/18-ц від 21.11.2018 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки-задоволено, судом вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. (а.с. 13-16). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосе- редньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд при визначенні розміру аліментів зазначає, що при визначенні розміру аліментів він керується нормамиЗакону України «Про державний бюджет на 2019 рік`щодо визначення прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, оскільки відповідно до ч.3ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв`язку із змінами, внесенимизаконом№2037-VIII від 17.05.2017у редакцію ч.2ст. 182 Сімейного кодексу України,визначений рішенням суду від 02.09.2014розмір аліментів,є нижчим,ніж встановленозаконом,згідно з яким мінімальний розмір аліментів на однудитину неможе бути меншим, ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 618 грн, з 1 липня - 2 744 грн, з 1 грудня - 2 833 грн; Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, минуло чотири роки до часу звернення з даним позовом, змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. За твердженням позивача, розмір аліментів, визначених рішенням суду від 09.11.2016р. є незначним, не задовольняє мінімальних потреб дитини та є мізерним в порівнянні з тими витратами, які позивач несе по утриманню дитини шкільного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність підтвердження рівня матеріального становища відповідача, однак він є молодою та фізично здоровою людиною, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах не має. Оскільки обов`язок утримувати дитину є обопільним обов`язком батьків, а тому суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача у новому розмірі на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а відтак позов підлягає до часткового задоволення. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав дитини в даній справі. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 992,40грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved