Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

11.10.2022 року [PERSON] звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що 23.02.2001 року зареєструвала з відповідачем шлюб, який було розірвано рішенням суду від 17.03.2015 року. Від цього шлюбу у них є повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На підставі виконавчого листа від 25.02.2015 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Вказала, що на даний час дочка навчається на другому курсі Львівського державного університету фізичної культури на денній формі навчання на місцях державного замовлення. Зазначила, що самостійно утримувати дочку та надавати їй освіту складно, оскільки її заробітна плата становить в середньому 10 тис. грн. на місяць, інших доходів вона не має. Відповідач є працездатним, на даний час він офіційно працевлаштований, інших осіб на триманні не має, тому в змозі сплачувати аліменти на повнолітню дочку, без погіршення його матеріального стану. У зв`язку з наведеним, позивач просив суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про розгляд справи в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Суд провів заочний розгляд справи за відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюб, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.02.2015 року. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та навчається на 2 курсі Львівського державного університету фізичної культури ім. Івана Боберського, на денній формі навчання на місцях державного замовлення. Вказане підтверджується копією зазначеного рішення суду від 19.02.2015 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.2004 року, копією довідки від 06.09.2022 року № 2273 (а.с. 8, 12-13). На підставі рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.02.2015 року з відповідача стягувались аліменти на користь позивачки на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа по справі № 671/106/15-ц (а.с. 14). Згідно довідки про доходи від 27.09.2022 року, середня заробітна плата позивачки за період з 01.01.2022 року по 31.08.2022 року (без врахування утриманого податку з доходів фізичних осіб) становить 9961,28 грн. за місяць (а.с. 11). Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що донька відповідача продовжує навчання у навчальному закладі, при цьому вона не має часу на працевлаштування, оскільки навчається на денній формі навчання, у зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Відповідач є працездатним, зі слів позивача інших осіб на утриманні немає. Відповідач не подав до суду відзиву, а разом із ним і доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в заявленому позивачем розмірі. Відповідач не подав до суду відзиву, а разом із ним і доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та присуджує аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку. Разом з тим, позовна вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути задоволена, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України про те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, застосовуються у разі призначення аліментів на дитину, а правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України). Враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial