Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 10.04.2017 року в твердій грошовій сумі з 1000 грн. на 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зараз мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 10.04.2017 року Балтський районний суд Одеської області виніс рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Визначений розмір аліментів є недостатнім для забезпечення самих необхідних матеріальних потреб дитини, у зв`язку з чим, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. 22.08.2022 року від представника відповідача по справі адвоката Зайцева М.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву та частково задовольнити позовну заяву, збільшивши розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі до розміру 1500 грн. щомісячно. (а.с. 23-26). 22.11.2022 року від позивача до суду надійшло заперечення на відзив, у якому наполягала на своїх позивних вимогах, просила задовольнити їх у повному обсязі та допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. (а.с. 59-62) 16.12.2022 року від представника позивача до суду надійшло заперечення, в якому просив додати ці заперечення до матеріалів справи та врахувати їх при винесенні рішення. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала (а.с. 93). В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, раніше від представника відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку, однак 20.12.2022 року за технічними обставинами вийти за зв`язок не представилось можливим. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові позиції сторін, якими вони обґрунтовують свої вимоги, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Балтського районного суду Одеської області від 10.04.2017 року та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з 17.03.2017 року до її повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 9-10). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~статті 192\~Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, також суд враховує бажання відповідача надавати допомогу донці, який згодний сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. (про що зазначив у відзиві на позовну заяву), крім того суд приймає до уваги те, що з часу винесення судового рішення 10.04.2017 року зросли ціни на продукти та товари окрім цього внаслідок російської агресії відбулось падіння економіки, що призвело до зростання безробіття, суттєвого зросту ціни, а реальні доходи населення значно впали, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 1000 грн., щомісячно на дитину, є недостатніми для її утримання, тому суд прийшов до переконання про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, що відповідатиме інтересам дитини та принципам розумності, рівності та справедливості. З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Згідно\~ ст. 141\~ ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial