Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На її звернення Департамент ЦНАП Луцької міської ради повідомив, що до складу особі, які зареєстрували своє місце проживання за вищевказаною адресою входять відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що вона відповідачів не знає та ніколи їх не бачила. Після набуття нею права власності на житло відповідачі за місцем реєстрації не з`являлись, вони не оплачують вартості комунальних послуг та не беруть участі в утриманні її помешкання. Формальне збереження факту реєстрації місця проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] створює для неї перешкоди в реалізації права користування та розпорядження своєю власністю, оскільки такий факт впливає на вартість комунальних послуг, можливість отримання субсидії та обмежує право розпорядження власністю. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом з метою захисту порушених прав власника майна. З огляду на наведене позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 09 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Станом на 08 грудня 2022 року до суду від відповідачів відзив на позовну заяву не надійшов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Савчук Г. Т. 07 грудня 2022 року подала суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Вказаною заявою представник відповідача також надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, адресовані їм судові повістки повернулись до суду неврученими з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Суд установив, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 червня 2022 року, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 червня 2022 року (а. с. 8, 11-13). Згідно з довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 15 серпня 2022 року Департаментом ЦНАП Луцької міської ради, у вищевказаному будинку зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З копії повідомлення Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області № 27094/50/01-22 від 17 серпня 2022 року встановлено, що працівником Луцького РУП ГУНП у Волинській області проведено перевірку з проведенням опитування сусідів позивача, за результатами якої підтверджується факт того, що відповідачі не проживають за адресою реєстрації ( [ADDRESS] ) з 2001 року (а. с. 10). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику будинку (квартири) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сім`ї позивача, договірні відносини між сторонами з приводу користування житлом відсутні, то реєстрація місця проживання відповідачів у цьому житлі порушує права позивача, як власника помешкання. Порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом усунення перешкод у реалізації прав власника та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Таким чином, оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved