Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 28 вересня 2022 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Герцаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 46. Від шлюбу дітей у них немає. Позивачка зрозуміла, що для неї шлюб був помилкою, між ними постійно виникають сварки, конфлікти. Наразі шлюбні стосунки припинені, спільного господарства та спільного побуту не мають. На примирення [PERSON] не згідна, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 28 вересня 2022 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Герцаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 46. Сторони спільного господарства та спільного побуту не мають, шлюбні стосунки припинили. Позивачка зрозуміла, що для неї шлюб був помилкою. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved