Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Берегівської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Однак при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на вказаний житловий будинок накладена заборона (архівний запис) відчуження, зареєстрована 02.11.2006 року Іршавською державною нотаріальною конторою за №3989107, підстава обтяження: повідомлення б/н від 19.03.1981 року, Радгосп-завод ім. Мічуріна (с.Доробратово), власник [PERSON] . Вказує, що дана заборона накладена помилково, оскільки [PERSON] немає жодного відношення до належного йому житлового будинку. Згідно довідки виконкому Кам`янської сільської ради власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є він, рік забудови 1975. За наведених обставин просить суд скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого Іршавською державною нотаріальною конторою 02.11.2006 року на підставі повідомлення б/н від 19.03.1981 року, видавник Радгосп-завод ім. Мічуріна (с.Доробратово), реєстраційний номер обтяження №3989107. Відзиву на позов від відповідача не надходило. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи без їх участі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. В судовому засіданні встановлено, що\~позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.\~4,\~5,\~6,\~8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2022 вбачається, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , Іршавською державною нотаріальною конторою 02.11.2006 року накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна на підставі повідомлення б/н від 19.03.1981 року, Радгосп-завод ім. Мічуріна (с.Доробратово), реєстраційний номер обтяження №3989107 та вказано, особу майно/права якої обтяжується [PERSON] , який не має жодного відношення до будинку позивача (а.с. 6-7). Згідно довідки виконкому Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області №773 від 21.06.2022 будинок у [ADDRESS] згідно погосподарського обліку побудований у 1975 році. Власником будинку являється [PERSON] , 1958 року народження (а.с. 8). Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, і ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку.

Outcome: approved