Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

08.11.2022 представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: - встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт спільного проживання однією сім`єю позивачки із [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області 06.02.2008 за №311 на ім`я [PERSON] ; - визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] Савченко [PERSON] ; - визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району, Харківської області в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] Рак [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивачка прийняла спадщину після смерті батьків, оскільки на час відкриття проживала спільно з померлими за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батьків спадкові справи не відкривались, заповітів спадкодавці не вчиняли, будь-які заяви про прийняття чи про відмову від спадщини не надходили. [INFO] помер дід позивачки з боку матері [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла мати позивачки [PERSON] на підставі заповіту, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріальною конторою відмовлено, оскільки в правовстановлюючому документі на житловий будинок по батькові діда позивачки помилково вказано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Крім того, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Восток», що за життя належало [PERSON] та [PERSON] відповідно, позивачці повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підтвердження факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , та оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай). Зазначив, що наявність у померлих права на земельну частку (пай) в агрофірмі « [INFO] » підтверджується наявністю їх прізвищ в уточненому переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що додається до державного акту на право колективної власності на землю, де їх особу зазначено під №444 та 423 відповідно. На думку представника позивачки, [PERSON] та [PERSON] за життя набули право на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельної частки (паю), але сертифікат на їх ім`я не реєструвався та не видавався, що унеможливлює оформлення позивачкою спадкових прав на це майно та порушує її право на спадкування. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 11.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд, враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки значаться « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.08.1969 Покотилівською с/радою Харківського району Харківської області, актовий запис №72. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11.06.1969 Покотилівською с/Радою Харківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.05.1969, актовий запис №37,. Зі змісту рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.06.2007 у справі №2-2902, позивачка перебувала в зареєстрованому 27.04.1990 в Покотилівській с/раді Харківського району Харківської області, в зв`язку з чим їй присвоєно прізвище [PERSON] , шлюб розірвано. Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.03.2005 Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №18, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Із акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №35 від 17.08.2022, дружина померлого [PERSON] проживала разом із чоловіком [PERSON] однією сім`єю в період з 1991 по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та поховала його за власні кошти. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.04.2014 Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №09. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №35 від 17.08.2022, позивачка проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] однією сім`ю, доглядала за нею в період з 2012 по день її смерті [INFO] та поховала її за власні кошти. 20.03.1996 на агрофірму «Восток» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі. Додатком до державного акту є Список громадян-пенсіонерів агрофірми «Восток» Валківського району станом на 01.01.1996, [PERSON] та [PERSON] не значаться. Разом з тим, в уточненому переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складеному в уточнення переліку, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, [PERSON] значиться під №423, а [PERSON] №444. За повідомленням начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/69,75 від 23.08.2022 та 20.09.2022, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату та даних про його отримання на ім`я [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.07.1950, батьком матері позивачки « [PERSON] » є « [PERSON] ». [INFO] дід позивачки помер, \~про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.1989 Старомерчицькою с/радою Валківського району Харківської області, актовий запис №56. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20.09.1985 секретарем виконавчого комітету Старомерчицької селищної Ради народних депутатів Валківського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №78, яким все своє майно заповів [PERSON] . Згідно довідки Виконавчого комітету Старомерчицької селищної Ради народних депутатів Валківського району Харківської області №41 від 16.01.1991, [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , в шестимісячний строк прийняла спадщину. В наданому представником позивачки свідоцтві про право власності на нерухоме майно, виданому виконкомом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області 06.02.2008 за р.н. 311, право на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17722942 від 13.02.2008. Разом з тим, в технічному паспорті на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленому 11.03.1991 та погашеному у зв`язку із виготовленням нового техпаспорта у 2007 було вказано головою колгоспного двору [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданого Виконкомом Старомерчицької с/ради народних депутатів 24.02.1992. 04.10.2007 [PERSON] звернулась із заявою до виконкому Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області про заміну свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Старомерчицької селищної Ради народних депутатів Валківського району Харківської області № 10 від 10.12.1992 «Про оформлення документів про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] », видано правовстановлюючі документи про право особистої власності на спірне домоволодіння на ім`я [PERSON] . Як вбачається, на титульній сторінці нового технічного паспорта на цей житловий будинок, виготовленого Валківським бюро технічної інвентаризації 09.11.2007, спершу власником цілої частки в будинку зазначено [PERSON] , а потім співвласниками вказані [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці. При цьому запис про право власності [PERSON] анульовано. Зі змісту інформації завідувача Валківської ДНК Харківської області №793/01.16 від 26.10.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] та [PERSON] не відкривалась, про що свідчать витяги зі Спадкового реєстру №70439846, 70440056 від 26.10.2022. Будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 26.10.2022 до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавців станом на 26.10.2022 не видавались. Відомості про заповіти спадкодавців відсутні. [PERSON] є спадкоємцем І черги\~за законом\~згідно ст.1261\~ЦК України\~щодо майна померлої [INFO] \~матері [PERSON] . Спадщину після смерті матері\~позивачка фактично\~прийняла згідно\~ч.3\~ст.1268\~ЦК України,\~оскільки фактично проживала з\~нею на\~час відкриття\~спадщини.\~При цьому була зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] . До складу належного [PERSON] спадкового майна входить право на земельну частку (пай), уточнений розмір 6.4636 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми « [INFO] » (колишнього реформованого КСП «Восток») Богодухівського (Валківського) району Харківської області. Але оформити право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі не можливо через відсутність оригіналу сертифікату. Крім того, спадкодавець [PERSON] мала право на майно померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , яке вона фактично прийняла (спільне проживання на час відкриття спадщини), але не оформила своїх спадкових прав. Окрім того, не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До складу належного [PERSON] спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай), уточнений розмір 6.4636 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми « [INFO] » (колишнього реформованого КСП «Восток») Богодухівського (Валківського) району Харківської області. Проте оформити право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі не можливо через відсутність оригіналу сертифікату. Крім того, спадкодавець [PERSON] на підставі заповіту за реєстровим №78, посвідченим 20.09.1985 Старомерчицькою селищною радою мала право на майно померлого [INFO] батька [PERSON] , яке фактично прийняла, але не оформила. Його дружина [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа щодо майна померлого [INFO] Савченка [PERSON] не відкривалась, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру №70440112 від 26.10.2022. Будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 26.10.2022 до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця станом на 26.10.2022 не видавались. На час відкриття спадщини заповіт спадкодавця [PERSON] не змінений, не скасований, є чинним. До складу належного [PERSON] спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Але оформити спадкові права на в нотаріальній конторі не можливо, оскільки у свідоцтві про власності на нерухоме майно, виданого 0602.2008 Виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради, зареєстрованого у КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» 13.02.2008 у книгу №1 за реєстровим №122, допущена помилка в зазначенні по батькові власника - [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Питання спадкування належного особисто [PERSON] права на земельну частку (пай), а також переспадкування належних її чоловіку [PERSON] 1/2 частки житлового будинку та права на земельну частку (пай), а також переспадкування належної її батьку [PERSON] 1/2 частки житлового будинку, має бути вирішене в судовому порядку. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч.2 ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути підставою для відмови в реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця. Із наданих позивачем доказів вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , мати позивачки [PERSON] постійно спільно проживала з чоловіком [PERSON] до часу відкриття спадщини [INFO] , а на час смерті [PERSON] з нею проживала позивачка до часу відкриття спадщини [INFO] . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє позов в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. З огляду на викладене, матеріали справи свідчать, що розбіжності в зазначенні особистих даних спадкодавця [PERSON] позбавляють позивача оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тому в даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованим та відповідає положенням п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлими права на спадкове майно судом не встановлено, позивачка у справі є спадкоємцем за законом І черги, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельні частки (паї), що входять до спадщини, яка залишилася після смерті батьків, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved