Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] за кожним по Ѕ частині. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] (надалі спадкодавець). Після його смерті залишилось спадкове майно, серед якого двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому, як члену ЖБК «Автотранспортник-4» на підставі якого померлий і був вселений раніше до квартири. В ордері зазначено: склад сім`ї: [PERSON] - спадкодавець та його дружина [PERSON] , яка померла раніше [INFO] . Оскільки спадкодавець був членом кооперативу «Автотранспортник - 4» , 24 квітня 1986 року йому був виданий ордер на жиле приміщення на підставі сплати пайового внеску за вищезазначену квартиру, тобто фактично він набув у встановленому порядку право власності на квартиру, однак за час свого життя не зареєстрував право власності на цю квартиру, що унеможливлює питання про отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, тому позивачі, діти як єдині спадкоємці по закону, змушені звернутись до суду про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 15.09.2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання, разом з відкриттям провадження витребувано докази у справі. Протокольною ухвалою суду від 24.11.2022 року підготовче засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивачі у справі та представник позивачів в судове засідання не з`явилися, у своїй письмовій заяві до суду представник позивачів позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направивши до суду відзив на позовну заяву, просить проводити розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, в своїх письмових заявах просили проводити засідання суду без їх участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачі у справі діти [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 12,16). [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Після його смерті залишилось спадкове майно, серед якого двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому, як члену ЖБК «Автотранспортник-4» на підставі якого померлий і був вселений раніше до квартири. 24.04.1986 року був виданий ордер на ім`я [PERSON] (а.с. 10) в якому зазначено склад сім`ї: [PERSON] - спадкодавець та його дружина [PERSON] (а.с. 10), яка померла [INFO] (а.с. 11). Згідно відомостей кооперативу за адресою: [ADDRESS] значиться: [PERSON] - член ЖБК «Автотранспортник-4» на підставі реєстру членів кооперативу, які брали участь у загальних зборах кооперативу, протокол загальних зборів №40 від 14.12.2014 р., він же є власником особового рахунку. Інших відомостей не має, оскільки колишня голова правління кооперативу не передала актом передані новообраному правлінню кооперативу жодної документації, в тому числі ордерів та картотеки мешканців в зв`язку із чим 03.02.2020 року керівництвом кооперативу була подана колективна заява до Деснянського РУ ГУ НП у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення колишньою головою кооперативу (а.с. 39). Вказана квартира знаходиться в Житлово-будівельному кооперативі «Автотранспортник-4» і батько спадкоємців (позивачів у справі) за життя в повному обсязі сплатив пайовий внесок за квартиру, проте за життя не зареєстрував свого права власності. Після смерті спадкодавця позивачі у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса КМНО Кулініч Н.Ю. із заявами про прийняття спадщини за законом. Проте, після перевірки документів, що були подані позивачами, нотаріус відмовила їм в оформленні свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки право власності на вищевказану квартиру не зареєстроване за їх батьком [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на квартиру, що в свою чергу тягне за собою те, що позивачі не можуть реалізувати свої права на успадкування цього майна за законом, тому їх цивільні права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved