Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

15.06.2021 АТ «Акцент -Банк», в особі представника Шкапенка О.В., звернулося до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.11.2017 в розмірі 30180,22 г Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачка 27.11.2017 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦК України. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору Разом з цим, відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором виконує не в повному обсязі, у зв`язку з чим за нею станом на 15.04.2021 мається заборгованість у розмірі 30180,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22503,69 грн.; заборгованості по процентам у розмірі 7676, грн., яку вона в добровільному порядку не сплачує. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 23.06.2021 цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано для розгляду до Київського районного суду м.Харкова відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 21.07.2021 визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.08.2021 прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. 08.10.2021 відповідачкою подано відзив на позов зі змісту якого вбачається, що остання заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачем не надано суду доказів отримання нею грошових коштів за кредитним договором від 27.11.2017 , а також укладання самого договору у письмовій формі, оскільки надані позивачем Умови, Правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів нею не підписаний. В анкеті-заяві позичальника від 27.11.2017 процентна ставка не зазначена, крім того відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, відповідачка вважає по позивач звернувся до суду із даним позовом з пропущенням строку позовної давності. З огляду на зазначене, прохає суд відмовити у задоволені позову. 01.09.2021 представником позивача [PERSON] подані письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що відповідачка в анкеті-заяві зазначила про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, які разом з тарифами складають кредитний договір б\\н від 27.11.2017 шляхом поставлення особистого підпису. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачка користувалася кредитом, що свідчить про ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг і погодилася з ними, оскільки вказаний кредитний договір є договором оферти. Наявна за відповідачкою заборгованість нарахована позивачем відповідно до умов кредитування з якими відповідачка погодилася, зокрема, і в частині нарахування процентів, та була ознайомлена з необхідністю самостійно ознайомлювати на сайті банку з їх оновленими версіями. Отримання кредитної картки та користування кредитними коштами свідчать про те, що відповідачка погодилася з умовами та правилами, що діяли на момент зняття кошт. Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно статуту Акціонерне товариство „Акцент-Банк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства „Акцент-Банк" . 27.11.2017 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з якою відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка ознайомилася з договором до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з сайту банку. Відповідно до довідки по карткам б\\н та дати, надану позивачем суду, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки:№ [NUMBER] від 27.11.2017, строк дії якої складає до лютого місяця 2021року ;№5375235100401031 від 24.07.2019, строк дії- до грудня місяця 2024 року. Згідно даних, які містяться у довідці АТ «А-Банк» за лімітами від 20.03.2020, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), кредитний договір б\\н від 27.11.2017 за період з 27.11.2017 по 24.08.2022 встановлювалися наступні ліміти: з 27.11.2017 15000,00 грн; з 29.07.2018- 18000,00 грн.; з 12.02.2019- 23000,00 грн.; з 02.04.2019- 25000,00 грн. Відповідно до даних виписки за період з 27.11.2017 по 25.08.2022, [PERSON] користувалася наданими їй картками № [NUMBER] та № [NUMBER] , в межах установленого позивачем кредитного ліміту, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення карти готівкою в терміналі самообслуговування, здійснення розрахунків за товар в магазині, аптеці, поповнення мобільного телефону. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.11.2017 станом на 15.04.2021 за відповідачкою утворилась заборгованість у розмірі 30180,22 грн., яка складається із заборгованості за кредитом\~у розмірі 22503,69 грн. та заборгованості по процентам у розмірі7676,53 грн. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до\~статті 625 цього Кодексу\~. В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 27.11.2017 відсоткова ставка не зазначена. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема: заборгованості за відсотками в розмірі 7676,53 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», як невід`ємної частини Кредитного договору. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», в період - з часу виникнення спірних правовідносин\~27.11.2017, до моменту звернення до суду із вказаним позовом 15.06.2021, тобто позивач міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Відповідно частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6\~статті 81 ЦПК України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82\~ЦПК\~України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками. Разом з цим, суд вважає доведеними факт наявності за відповідачкою заборгованості за кредитом у розмірі 22503,69 грн., оскільки користування відповідачкою наданими позивачем кредитними коштами підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, даними, що містяться у : довідці АТ «А-Банк» за кредитними лімітами по карткам від 20.03.2020; довідці АТ « А-Банк» про видачу відповідачці банківських карток№ [NUMBER] та № [NUMBER] ; виписці АТ « А-Банк» за період з 27.11.2017 по 25.08.2022 щодо користування [PERSON] наданими їй банківськими картками № [NUMBER] та № [NUMBER] , в межах установленого позивачем кредитного ліміту. У відзиві на позовну заяву відповідачка просила застосувати позовну давність до заявлених вимог. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5\~статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~статтях 252-255 ЦК України. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5\~статті 267 ЦК України\~позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п.6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 по справі №911/3681/17). Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", та від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом, яка виникла станом на 15.04.2021. З позовом про стягнення заборгованості позивач звернулося до суду поштовим зв`язком 12.06.2021, який був отриманий судом 15.06.2021. А отже, враховуючи межі строку позовної давності, позивач має право на стягнення з відповідачки заборгованості за період з 12.06.2018 по 12.06.2021. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, який наданий позивачем, за відповідачкою в період з 27.11.2017 по 15.06.2018 не числиться заборгованість . З огляду на зазначене, суд приходить по висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22503.69 грн., є обґрунтованими, заявлені в межах позовної давності, а тому підлягають задоволенню. Згідно з частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень статті 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1702,50 грн. (75%).

Outcome: partial