Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. було видано виконавчий напис № 1421 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 11701, 76 грн. (за Кредитним договором № 401540877 від 23.10.2013 року). Державним виконавцем 1-го ВДВС у м. Чернівці Південно-Західного МУЮ Липчук В.В. було відкрито виконавче провадження № 66066488 . Вказує, що звернулася до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Першотравневого районною суду м. Чернівців від 11.11.2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №66066488. На виконання вказаної ухвали суду державним виконавцем, зупинено стягнення по ВП до вирішення справи по суті. Рішенням Першотравневого районною суду м. Чернівців від 08 лютою 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1421, вчинений 21.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. Вважає, що відповідач своїми діями спричинив їй майнову шкоду у вигляді здійснених стягнень грошових коштів за період жовтень-грудень 2021 року у розмірі 2101,09 гривень в рахунок здійснення виконавчого провадження до його зупинення. Стверджує, що виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню на підставі Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 08 лютого 2022 ороку , а тому стягнуті кошти підлягають поверненню, адже правова підстава їх утримання була скасована, тобто відповідач наразі зберігає вказані кошти без достатньої правової підстави. Враховуючи наведене , вважає, що відповідач зобов`язаний повернути безпідставно одержані кошти у розмірі 2101,09 гривень, з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від вказаної суми, що становить 2 444 грн. 75 коп. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 2 444 грн. 75 коп., яка складається із 2101, 09 грн. отримані кошти в рамках виконавчого провадження № 66066488; 312, 58 грн. - інфляційні витрати та 31, 08 грн. - три відсотки річних ; вирішити питання щодо стягнення на її користь судових витрат. Положеннями\~статті 174ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до поштового повідомлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача та третіх осіб, сторонами отримано. На адресу суду від відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. Проте , ухвалою суду від 14.11.2022 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено , оскільки запропонований варіант вирішення спору , фактично виходить за межі позовних вимог. Також, відповідач надав до суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. У судове засідання сторони не з"явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовільнити позов. Інші учасники справи , будучи повідомленими про час та місце слухання справи , не з"явилися . Відзиву на позов від відповідача не надходило. Інших заяв та клопотань, які б перешкоджали продовженню слухання справи , у матеріалах справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до частини 1\~статті 4ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису , винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. № 1421 від 11 травня 2021 року , державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Липчуком В.В. винесена постанова від 21.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 66066488 . Згідно постанови від 22.11.2021 року , примусове виконання згаданого виконавчого провадження зупинено до вирішення по суті цивільної справи № 725/7804/21 за позовом [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким , що не підлягає виконанню. Відповідно до частини 3\~статті 12ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до частини 1\~статті 76ЦПК України\~доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.02.2022 року по цивільній справі №725/8047 /21, задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київською міського нотаріального округу Гуревічов О. М.. державний виконавець 1-го ВДВС у м. Чернівці Південно-Західного МУ МЮ (м. Івано- Франківськ) Липчук В.В. про визнання виконавчою напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. ( а.с. 12-13). Дане рішення набрало законної сили 11.03.2022 року. Відповідно до довідки про розмір відрахувань ГУ Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області , на виконання ВП № 66066488, з жовтня 21 року по грудень 2021 року з [PERSON] відраховано 2101,09 гривень . Суд вважає, що сума, яка була стягнута за виконавчим написом, підлягає поверненню позивачу,оскільки : Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно\~ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов`язковими умовами для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, згідно\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що кошти , відрахувані ГУ Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області на виконання ВП № 66066488 з жовтня 2021 року по грудень 2021 року з [PERSON] у розмірі 2101,09 гривень, помилково без наявності правових підстав були перераховані на користь відповідача та являються безпідставно отриманими відповідачем. Крім того , згідно розрахунку інфляційних витрат та трьох відсотків річних ( а.с. 16), з відповідача також слід стягнути 312, 58 грн. - інфляційні витрати та 31, 08 грн. - три відсотки річних. Відповідно до вимог статті\~263ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу , слід зазначити наступне : Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~ст. 133 цього Кодексу\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зістаттею 15\~ЦПК України учасники\~справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2\~ЦПК України). Відповідно достатті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137\~ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу [PERSON] надано квитанцію про сплату 4000 грн. на користь адвоката Торган Л.М. , з яких : 500 гривень консультація , 2000 гривень складання процесуальних документів та участь у судових засіданнях. [PERSON] у передбаченому\~ЦПК\~порядку не надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу , не надано договору про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документів , що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), не обґрунтовано розміру таких витрат не підтверджено обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. А тому такі витрати стягненню з відповідача не підлягають. За правилами\~статті 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial