Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог. 1.Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення та оголосити фізичну особу - [PERSON] , [INFO] , місце народження В-Раздол, Братського району Миколаївської області, українця померлим. Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що з 20 квітня 1979 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають [PERSON] , [INFO] . [PERSON] неодноразово був засуджений. Їх сім`я розпалася років 20 тому назад. Ніяких відомостей, де перебуває чи знаходиться [PERSON] їй не відомо. Лише в 1993 році від матерії її чоловіка, їй стало відомо що [PERSON] помер, відбуваючи покарання в Донецькій області. Як їй відомо мати [PERSON] їздила до колонії на його поховання. На даний час мати [PERSON] також померла. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті [PERSON] , заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою. Заяви та клопотання учасників справи. 3.Заявник до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Клопотання про виклик та допит свідків не підтримала. 4.Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив прийняти рішення на розсуд суду. Процесуальні дії у справі. 5.14 липня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Обставини справи, встановлені судом. 6.Заявником [PERSON] до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та оголошення фізичної особою померлою долучено, копію свідоцтва про шлюб, укладеного між нею та [PERSON] (а.с. 3), копію паспорту та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на її ім`я ( а.с. 4-5, 6). Джерела права й акти їх застосування. 7.Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 8.Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. 9.Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. 10.У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. 11. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. 12.Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. 13.Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 14.Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 15. Згідно статті 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 16.Так, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . З пояснень заявника вбачається, що сімейні стосунки не підтримуються понад двадцять років. В 1993 році зі слів матері [PERSON] заявниці стало відомо, що її чоловік помер, відбуваючи покарання за вироком суду в Донецькій області. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті [PERSON] . 17.В свою чергу, оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. 18.У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто, сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом тривало часу у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Під час ухвалення рішення, поданій категорії справи. суду необхідно мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. 19. Крім того, при розгляді справ вказаної категорії в судовому засіданні необхідно, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вищезазначені твердження узгоджуються з висновок висвітленим у постанові Верховного Суду від 06листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). 20.Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою, згідно висновку ВС робленого у постанові від 27 листопада 2019 року по справі № 461/424/15-ц. 21.Однак, заявник, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею вживалися будь-які заходи щодо встановлення місця перебування її чоловіка, з часу коли вони припинили шлюбно-сімейні відносини, в тому числі, доказів про звернення нею до правоохоронних органів із заявою про розшук чоловіка чи до відділу реєстрації актів цивільного стану, з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . 22.Посилання заявника, як на доказ смерті її чоловіка на покази своєї свекрухи, яка пояснила що її син помер в Донецькій області під час відбування покарання, суд не приймає до уваги оскільки зазначеним доказам неможливо через смерть свекрові дати оцінку. Таке посилання суд вважає припущенням, яке не містить інформації щодо юридичного факту та його обов`язкових ознак (час, місце, тобто) 23.Також не заслуговують на увагу твердження заявника, що вона не може отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка, оскільки факт смерті за її поясненнями відбувся на тимчасово окупованій території України, станом на 1993 рік, коли їй стало відомо про смерть свого чоловіка, Донецька область не перебувала під окупацію РФ, та заявник, могла без перешкод поїхати та отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка у відділі реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації смерті останнього. 24.Крім того, судом враховано, що заявник протягом довгого часу не спілкувалась з [PERSON] та з його матір`ю, не цівкались його життям , не знала де він відбував покарання та де мешкав після звільнення від відбуття покарання, тому за відсутності вищезазначених обставин, суд позбавлений можливості зробити запити до відповідних установ з метою встановлення останнього відомого місцезнаходження/перебування [PERSON] . 25.В свою чергу, заявник , також не забезпечила прибуття свідків до залу суду, з метою надання ними пояснень, щодо обставин справи. 26.Враховуючи, що [PERSON] не надала до суду, належних, достатніх та допустимих доказів, на підтвердження обставин зазначених в заяві, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed