Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся 31 жовтня 2022 року до суду з заявою про визнання свої дочки [PERSON] , [INFO] . Свою заяву заявник [PERSON] обґрунтовує тим, що його дочка [PERSON] , [INFO] виїхала в невідомому напрямку в жовті 2017 року. Для пошуку своєї дочки заявник звертався до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, Немірівського ВП ГУНП в Вінницькій області, однак результати пошуку результатів не принесли. Дружина заявника [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті спадкодавця заявник та його дочки успадкували спадкове майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в рівних частках, які зараз знаходяться в оренді. Однак, переукласти договори оренди зазначених вище земельних ділянок заявник позбавлений можливості через те, що йому не відоме місце перебування його дочки, тому він звертається до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак адвокат Гафійчук С.Д., який діє в його інтересах, надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, просить задовольнити заяву у повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Шабівської сільської ради не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази на підтвердження обставин заявлених вимог встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що дочка заявника [PERSON] [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.10.2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №13. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №267, прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , виїхала в невідомому напрямку в жовті 2017 року. Для пошуку своєї дочки заявник звертався до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, Немірівського ВП ГУНП в Вінницькій області, однак результати пошуку результатів не принесли, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до повідомлення №06.1-04/449 від 05.12.2022 року Шабівської сільської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрованою на території Шабівської сільської ради не значиться і дані про її місце знаходження не відомі. Згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯГ №936950, виданого 08.06.2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,329 га у межах згідно з планом, розташованої масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , Випасненська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №32911011 від 30.01.2015 року, зазначена вище земельна ділянка передана в оренду ТОВ ім. Мічуріна. Згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №758384, виданого 11.02.2009 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,22 га у межах згідно з планом, розташованої масив № [NUMBER] , [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , [NUMBER] , Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №46234440 від 23.10.2015 року, зазначена вище земельна ділянка передана в оренду ФГ «Колос». Однак заявник [PERSON] позбавлений можливості переукласти або пролонгувати зазначені вище договори оренди земельних ділянок, адже місце знаходження своєї дочки йому не відоме. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи визнання її померлою. При цьому, заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Статтею 306 ЦПК України визначені вимоги про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, що одночасно є обставинами, які підлягають встановленню в суді. Так, у заяві повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17 підтверджено та ще раз наголошено на правових позиціях стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17, де зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Верховний Суд також наголосив, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734). Таким чином, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Отже, з огляду на зазначене, та враховуючи висновки Верховного Суду, судом встановлено, що за останнім відомим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , не проживає, встановити коло її знайомих та родичів виявилось не можливим. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , тривалий час не з`являється за місцем мешкання, відомості стосовно її місцезнаходження у суду відсутні, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved