Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

До суду надійшла позовна заява Черкаської міської ради до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій зазначено наступне: згідно з листом Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 5956-01-7 від 02.05.2022 [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] з 28.09.1994 року. Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 24.12.2009 № 5-356 гуртожиток по [ADDRESS] переданий до комунальної власності міста. З листа Департаменту економіки та розвитку ЧМР від 16.05.2022 за № 5955-01-7 вбачається, що в реєстрі приватизованого житла м. Черкаси відсутня інформація про приватизацію кімнати [ADDRESS] , а тому дана кімната перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси. На підставі Акту про фактичне не проживання особи від 11.07.2022 було встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній кімнаті з 2020 року та тривалий час не сплачує комунальні платежі. Просять суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 05.10.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не скерував. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] скерувала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, із заявами до суду не звертався. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам міст належить право комунальної власності, зокрема, на житловий фонд. Відповідно до ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 61 Житлового Кодексу України, користування житловим приміщенням державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого виданий ордер. Судом встановлено, що відповідно до листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 5956-01-7 від 02.05.2022 року за адресою [ADDRESS] , станом на 02.05.2022 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 28.09.1994 року дотепер. Рішенням Черкаської міської ради від 24.12.2009 № 2-356 «Про затвердження положення про найм (оренду) житлового фонду, що перебуває у комунальній власності міста», гуртожиток по [ADDRESS] було передано до комунальної власності міста Черкаси. З листа Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 5955-01-7 від 16.05.2022 року вбачається, що в реєстрі приватизованого житла м. Черкаси відсутня інформація про приватизацію кімнати [ADDRESS] . Крім того, Актом про не проживання особи від 08.07.2022 року встановлено, що в кімнаті [ADDRESS] [PERSON] фактично не проживає за зазначеною адресою з 2020 року. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Разом з тим, в матеріалах справи наявні документи, з яких вбачається, що [PERSON] тривалий час не сплачує за комунальні послуги. Так, відповідно до листа № 1522/26 від 09.06.2022 року КП «Черкасиводоканал» ЧМР за адресою м. Черкаси, вул. Одеська, 14А кім. 29 за послуги водопостачання і водовідведення станом на 01.06.2022 року існує заборгованість у сумі 4735 грн., при цьому оплата абонентом не здійснюється з 2015 року за виключенням стягнення органами державної виконавчої служби за листопад 2015. Відповідно до листа № 915/4 від 13.06.2022 ТОВ «Черкасигаз Збут» за адресою м. Черкаси, вул. Одеська, 14А кім. 29 станом на 31.05.2022 року сума заборгованості з газопостачання становить 4155,71 грн., при цьому оплата не проводилась з жовтня 2019 року. Згідно з листом КП «Черкаська служба чистоти» ЧМР від 09.06.2022 № 139, загальна заборгованість за послуги з вивезення та захоронення ТПВ по кімнаті № 29 по [ADDRESS] складає 3974,98 грн., що виникла з листопада 2015 та станом на 01.06.2022 року. Відповідно до листа № 316/35 від 14.06.2022 ТОВ «УК «Нова якість» Дільниця 35», заборгованість за комунальні послуги (управління багатоквартирним будинком) за адресою [ADDRESS] станом на 01.06.2022 складає 2324,48 грн. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, виходячи із вказаних положень закону, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у випадку, коли вона була відсутня в ньому понад шість місяців і без поважних причин. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до пункту 1\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням та ін.). Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позову та про можливість їх задоволення. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позову сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн., заявлені позовні вимоги задоволені судом повністю, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору розмірі 2481 грн.

Outcome: approved