Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 25.02.2019 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Цією заявою підтверджується, що відповідач повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківськиї послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. На підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано у користування відповідачу кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7500,00 гривень. В подальшому відповідач підписала паспорт споживчого кредиту від 04.03.2019 року та отримала картку з встанволеним кредитним лімітом 200000,00 грн. Отже, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Проте, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, що призвело до утворення заборгованості, загальний розмір якої, станом на 22.08.2022 року становить 132863,98 гривень і складається з наступного : 122155,34 гривень заборгованості за тілом кредиту; 10708,64 гривень заборгованості за простроченими відсотками. Вказану суму заборгованості просить стягнути з відповідача відповідача. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення з наступних підстав: На підставі заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.02.2019 року, останняй став клієнтом ПАТ комерційний банк "ПриватБанк", на його ім`я було відкрито картковий рахунок, на який надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7500,00 гривень. Підписваши паспорт споживчого кредиту від 04.03.2019 року відповідач отримала картку з встанволеним кредитним лімітом 200000,00 грн. Оскільки в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач не вживав заходів щодо повернення кредитних коштів, тому станом на 11.11.2020 року утворилась заборгованість, загальний розмір якої 22.08.2022 року становить 132863,98 гривень і складається з наступного: 122155,34 гривень заборгованості за тілом кредиту; 10708,64 гривень заборгованості за простроченими відсотками. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.І ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.І ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved