Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. 14.02.2003 позивач уклала шлюб з відповідачем у справі, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького управління юстиції України, актовий запис №76. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що останні роки у родині почалися проблеми з приводу зловживання відповідачем спиртними напоями, через це виникали скандали та конфлікти, які негативно вплинули на їх стосунки. Неодноразово відповідач обіцяв змінити свою поведінку та ставлення до шлюбу, проте нічого не змінювалось. Поведінка відповідача призвела до того, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги. З огляду на викладене позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки можливості примирення немає, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 03.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, разом з цим подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2003 Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 76, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 14.02.2003 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції України. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 15.05.2004. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги внаслідок чого між ними постійно виникають конфлікти, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим та подальше сумісне життя суперечить її інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 992,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved