Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

03.11.2022 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 серпня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Мильчицькій сільській раді Городоцького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №08. У шлюбі в них народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які на момент розгляду справи в суді, не досягнули повноліття. Позивач вказує, що в них з дружиною відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Від травня 2020 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Вказав, що разом з ним живуть діти, інколи дружина забирає їх на вихідні. Переконаний, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і збереження шлюбу неможливе, так як втратили почуття любові та поваги один до одного. Відтак, просить суд не надавати сторонам строку на примирення. Вказав, що спору з відповідачем про місце проживання дітей не має. Просить суд, постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 23.08.2007 в Мильчицькій сільській раді Городоцького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №08 Ухвалою судді від 08.11.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, 09.12.2022 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб - розірвати. Не заперечує проти винесення заочного рішення. 08.12.2022 відповідачка подала відзив на позов. Пояснила, що з позивачем [PERSON] припинили спільне подружнє проживання в грудні 2020, а не в травні 2020, як він стверджує в позові. Причиною розпаду сім`ї є те, що позивач довгий час систематично вживав спиртні напої, будучи в стані сп`яніння влаштовував вдома скандали, дебоші, неодноразово застосовував відносно неї фізичне насильство, бив її в присутності доньок. Через що, була змушена тікати з будинку, ночувати надворі в сараї. Діти через таку поведінку батька зазнавали значного стресу, та неодноразово просили її з ним розлучитись. Вказала, що позивач ніколи не ставився до неї як до дружини, постійно зневажав, нецензурно ображав. В грудні 2020 після чергового дебошу вона разом з доньками забрали свої речі та пішли проживати до її батьків в [ADDRESS] . З грудня діти проживали з нею, та її утриманні. З вересня 2022, у зв`язку з тим, що в неї довгий робочий день, доньки після навчання в школі стали йти до будинку позивача, де й ночували. Але діти фактично проживають з нею. Тому твердження позивача про те, що доньки будуть проживати з ним після розірвання шлюбу і те, що спору з ним з цього приводу немає - обман. За час спільного проживання позивач мало цікавився інтересами дітей, а зараз він прикривається дітьми з метою ухилення від мобілізації Вважає, що проживання дітей з батьком, який систематично вчиняв фізичне насильство стосовно неї в присутності дітей, виражався нецензурно, не поважав її, як дружину, матір своїх дітей, негативно вплине на виховання і розвиток доньок, може сформувати в них неправильне уявлення про сімю та сімейні цінності. Відповідачка [PERSON] просила суд позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, розгляд справи провести у її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Так, згідно з ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування, зокрема, до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу, підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст.112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2007 року у Мильчицькій сільській раді Городоцького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №08., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Сімейне життя у сторін не склалося, вони не підтримують подружніх відносин близько двох років. Спору щодо поділу спільного подружнього майна нема. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, якщо вони, як подружжя, разом не проживають, а тому згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем.

Outcome: approved