Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Провідна» Мисюкевич К.В. в жовтні 2022 року за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 07.02.2018 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8015072, предметом якого було страхування транспортного засобу «Audi 100», номерний знак [NUMBER] . 24.10.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача та транспортним засобом «Honda Civic», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23.01.2019 року, відповідача було притягнуто до відповідальності за вчинення вищезазначеної ДТП. Враховуючи наявність у відповідача Полісу, власник пошкодженого транспортного засобу «Honda Civic», номерний знак [NUMBER] звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку. На підставі зібраних документів позивачем складено страховий акт № 2300245666 на суму 14564,68 грн., виплату якої здійснено на користь потерпілого, що підтверджується платіжним дорученням № 006315 від 14.02.2019 року. Оскільки постановою суду від 23.01.2019 року встановлено. Що відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, останній зобов`язати відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 14564,68 гривень та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2481 гривень. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 21 жовтня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходило. Правом, передбаченим ст. ст.\~178\~ЦПК України щодо подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. В судове засідання представник позивача не з`явилась, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача Мисюкевич К.В. про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що між 02 лютого 2018 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АК/8015072, предметом якого було страхування транспортного засобу марки Audi 100, реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії даного договору визначено з 02.02.2018 року по 07.02.2019 року. 24 жовтня 2018 року о 22 годині 25 хвилин по вул. Набережній, 1 у Лівобережному районі міста Маріуполя Дніпро, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi 100, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до ч. 4, 5\~ст. 82 ЦПК України\~\~Обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вчинення дорожньо-транспортної пригоди встановлено та підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 січня 2019 року по справі № 265/9664/18 (провадження № 3/265/42/19), відповідно до якої встановлено провину [PERSON] , [INFO] , у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Також даною постановою суду встановлено, що [PERSON] в порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, у зв`язку його визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП. 03 листопада 2018 року водій пошкодженого автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням № 2300245666 про дорожньо-транспортну пригоду, в якому повідомив про настання збитку належного потерпілому майну, спричиненого в результаті ДТП, яка сталась 24 жовтня 2018 року о 22 годині 25 хвилин по вул. Набережній, 1 у Лівобережному районі міста Маріуполя Дніпро, за участю транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «Провідна» - Audi 100, реєстраційний номер [NUMBER] . 27 грудня 2018 ро [PERSON] подав позивачу заяву № 2300245666 про виплату страхового відшкодування. Позивач, на вимогу виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № АК/8015072 від 01 лютого 2018 року, на підставі звіту № 46-D/46/3/ від 03.11.2018 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , страхового акту № 2300245666 від 13 лютого 2019 року, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 14564,68 грн. Відповідно до платіжного доручення № 006315 від 14 лютого 2019 року позивачем перераховано [PERSON] грошові кошти у розмірі 14564,68 гривень. Призначення платежу: оплата страхового відшкодування за договором АК/8015072/2105/18, згідно акту № 2300245666, т/з [NUMBER] , без ПДВ. Нормами\~ст.11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 979 Цивільного кодексу України за\~договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1\~ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 Цивільного кодексу України), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV. На підставі частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1\~статі 38 Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Отже, в ході судового розгляду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, відбулася з вини відповідача, внаслідок чого власнику транспортного засобу потерпілої сторони була заподіяна матеріальна шкода, яка відшкодована позивачем, а також те, що відповідач залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. За таких обставин, з огляну на наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14564,68 гривень, в порядку регресу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, у відповідності до ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2481 гривень.

Outcome: approved