Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

03.11.2022 на адресу Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] посилається на те, що АТ «Чернівцігаз» є оператором газорозподільної системи, яке на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.06.2017 №856 із змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 18.06.2019 №1093, надає послуги з розподілу природного газу в межах території Чернівецької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Чернівцігаз». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові. Технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються та території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таким чином позивач вказує, що фактом приєднання відповідача [PERSON] до умов даного Договору розподілу природного газу є фактичне споживання природного газу, а також сплата за його постачання та розподіл. Такий факт споживання відповідачем природного газу на об`єкті газопостачання, що приєднаний до газорозподільної мережі підтверджує надання відповідачу послуг з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання. Згідно умов абз.2-4 пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем до 20 числа місяця в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора, з урахуванням тарифу, встановленого Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3049. Розрахунковим періодом за цим Договором, згідно умов пункту 6.4, є календарний місяць. На підставі викладеного, Оператором ГРМ відповідачу визначено місячну вартість послуги з розподілу природного газу: з січня 2020 року по грудень 2020 року 174,32 грн., з січня 2021 року по грудень 2021 року 164,65 грн., з січня 2022 року 26,17 грн. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Проте, відповідач, як споживач, взяті на себе зобов`язання за договором по своєчасному розрахунку за послуги з розподілу природного газу належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з січня 2020 року по жовтень 2022 року (включно) в сумі 11\~061, 76 грн. Враховуючи викладене, з посиланням на відповідні норми, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Чернівцігаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 11061,76 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 2481, 00 грн. Від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 14 листопада 2022 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідачки по справі, було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 23 листопада 2022 року. У зв`язку із неявкою сторін судовен засідання відкладено на 06.12.2022. У судове засідання, представник позивача [PERSON] не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Скерував до суду 05.12.2022 електронною поштою заяву у якій просив про розгляд справи за його відсутності, через зайнятість у іншому процесі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, згідно матеріалів справи, зокрема у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Відзиву на позов остання не подала. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та наявні у ній докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладений договір розподілу природного газу за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 (копія типового договору долучена позивачем). Про факт приєднання споживача [PERSON] до Договору розподілу природного газу свідчить фактичне споживання природного газу та оплата за його постачання і розподіл, що підтверджується долученою позивачем копією листа постачальника ТОВ «Чернівцігаз Збут» від 12.01.2022, згідно якого останнім надано інформацію щодо проведених побутовими споживачами оплат за 2020 та 2021 роки за фактично спожитий ними природний газ. Так, [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] здійснено оплату: 25.02.2020, 02.09.2020, 23.12.2020, 27.04.2021 та 22.12.2021. У відповідності до даних Витягу з персоніфікованих даних побутового споживача природного газу та його об`єкта, підключеного до газорозподільної системи Оператора ГРМ, виданого Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», обєктом газоспоживання є житловий будинок за адоесою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , що відкритий на [PERSON] , опалювальна площа 257,3 кв.м., наявні газові прилади та лічильник. Суду також надано проведений позивачем розрахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу за Договором розподілу природного газу з споживачем [PERSON] у якому оператор ГРМ сформував обсяги розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту споживача (об`єму по показниках лічильника) та на підставі абз. 2 пункту 6.3 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, що кореспондується з положеннями абз 2 п.1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, визначив місячну вартість послуги з розподілу газу: з січня 2020 року по червень 2020 року - 393,27 грн., з липня 2020 року по грудень 2020 року 449,45 грн., за січень 2021 року 771,09 грн., за лютий 2021 року по грудень 2021 року 596,75 грн., за січень 2022 року по жовтень 2022 року 628,80 грн. Згідно даних Довідки про розрахунок боргу [PERSON] за адресою: -й завулок [ADDRESS] , за період з січня 2020 року по жовтень 2022 року, з врахуванням оплат, борг становить 11061 гривню 76 копійок. При цьому у вказаному розрахунку міститься інформація про часткову оплату боргу, що здійснена споживачем. Такий розрахунок відповідачкою не спростований. Крім того представником позивача долучено документи на підтвердження своїх повноважень та копія паспорту та ідентифікаційного коду відповідачки, а також квитанції про оплату судового збору, на підтвердження понесених витрат у справі. Вирішуючи заявлені позовні вимоги на підстав досліджених судом доказів, суд виходить із наступного. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон № 329-VIII), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодексом ГРМ), Правилами № 2496, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та іншими нормативно-правовими актами України. Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. У пункті 1 частини другої цієї статті Закону № 2189-VIII визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор ГРМ, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Згідно вимог пунктів 17, 27 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 856 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 18 червня 2019 року № 1093) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Чернівецької області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Чернівцігаз». Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01.11.2021 у справі №591/4825/20 (провадження № 61-11470св21) та від 14.09.2022 у справі №717/341/21 (провадження №61-20726св21). Згідно пункту 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Тобто, на розрахунковий (2020, 2021 та 2022 рік) календарний рік Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року, з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року відповідно. Відповідно до умов пункту 6.1 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VІ даного Договору). Постановами НКРЕКП від 24.12.2019 №3049 та №1187 від 24.06.2020 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» на період : з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно у розмірі 1,05 грн. за 1м. куб на місяць (без врахування ПДВ); з 01 липня 2020 року до грудня 2021 року у розмірі 1,20 грн. за 1 м.куб на місяць (без врахування ПДВ). З 1 січня 2021 набрала чинності постанова НКРЕКП від 20.12.2020 №2785 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ», якою для АТ «Чернівцігаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,30\~грн. за 1 м.куб на місяць (без урахування ПДВ). Постанова НКРЕКП від 30.01.2021 №134 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2785» внесені зміни до зазначеної постанови, а саме: В абзаці другому пункту 1 цифри «2,30» замінено цифрами «1,78». Відповідно тариф на послуги розподілу природного газу за січень 2021 року склав 2,30 грн. за 1 м.куб ( без врахування ПДВ), а з лютого 2021 року по грудень 2021 - 1,78 грн. за 1 м. куб на місяць (без врахування ПДВ). З 1 січня 2022 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 22.12.2021 №2776 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ»», якою для АТ «Чернівцігаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,99\~грн. за 1 м. куб на місяць ( без урахування ПДВ). Згідно умов абз.2 пункту 6.3 розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, які кореспондуються з положеннями абз.2 п.1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Відповідно до умов абз.2-4 пункту 6.6. розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Розрахунковим періодом за цим Договором, згідно умов пункту 6.4, є календарний місяць. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, встановлені права та обов`язки споживачів, зокрема обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( термін). Як визначено в статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на законі і підлягають до задоволення. Суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] фактично не споживала природний газ, останній, як споживачу (у тому числі побутовому споживачу) присвоєно персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу, а оператором ГРМ надано послуги споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу. Даних про те, що [PERSON] не погоджувалася приєднуватися до умов договору розподілу природного газу матеріали справи не містять, однак у такому випадку остання не мала права використовувати природний газ із ГРМ та повинна була подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на її об`єкт. Натомість із долучених позивачем доказів остання сплатила рахунок Оператора ГРМ та споживала природній газ, що в сукупності засвідчує факт згоди відповідачки про приєднання до умов типового договору. Також судом встановлено, що відповідач не виконала покладених на неї зобов`язань та у встановлені строки не оплатила наданні їй позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, в результаті чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. Жодних заперечень від відповідачки щодо здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості чи розірвання договору до суду не наддано. Таким чином, у відповідачки [PERSON] існує обов`язок щодо своєчасної та повної оплати наданих їй позивачем послуг з розподілу природного газу. Оскільки відповідач\~ [PERSON] не виконала\~покладених на\~неї зобов`язань\~та у\~встановлені строки\~не оплатила\~наданні позивачем\~послуги відповідно\~до встановлених\~тарифів,\~в результаті\~чого у\~відповідачки перед\~позивачем виникла\~заборгованість (за\~період з\~січня 2020\~року по\~жовтень 2022\~року у\~сумі 11061\~гривню 76\~копійок),\~-\~яка підлягає\~стягненню. Саме тому позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідачки належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в розмірі 2481 гривню 00 копійок. На підставі ст.ст. ст.ст. 11, 509, 526, 530, 714 ЦК України, ст. 67 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09 квітня 2015 року, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу №2494 від 30 вересня 2015 року, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року,

Outcome: approved