Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Позивачка являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розташованого у [ADDRESS] , право власності зареєстроване 21.04.2021 року за реєстраційним №2345509173207, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №254214744 від 23.04.2021 року. У даному домоволодінні зареєстрований колишній чоловік позивачки - відповідач [PERSON] . Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області №714/518/14-ц від 01 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Окрім цього, за інформаційною довідкою Герцаївського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану від 20.02.2020 року вбачається, що відповідач 08 липня 2016 року змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , а 21 лютого 2017 року з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] . За даними виконавчого комітету с.Куликівка Герцаївської міської ради Чернівецького району від 26.04.2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , втім останній не проживає у вказаному господарстві села орієнтовно з 2014 року. Тому, факт реєстрації відповідача у спірному житловому будинку порушує право позивачки, як власника, вільного володіти і користування житлом та підлягає усуненню у судовому порядку шляхом визнання його таким, що втратив право користування житлом виходячи з наступного. У даному випадку спір виник між позивачкою, як власником житлового будинку та відповідачем, як колишній чоловік позивачки з приводу права користування ним вказаним житлом. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та стягнути з останнього судові витрати. В судове засідання позивачка не зявилася, але від її представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, підтримують позовні вимоги та просили їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд не повідомив про причини неявки. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розташованого у [ADDRESS] , право власності зареєстроване 21.04.2021 року за реєстраційним №2345509173207, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №254214744 від 23.04.2021 року. У даному домоволодінні зареєстрований колишній чоловік позивачки - відповідач [PERSON] . Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області №714/518/14-ц від 01 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. За інформаційною довідкою Герцаївського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану від 20.02.2020 року вбачається, що відповідач 08 липня 2016 року змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , а 21 лютого 2017 року з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] . За даними виконавчого комітету с.Куликівка Герцаївської міської ради Чернівецького району від 26.04.2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , втім останній не проживає у вказаному господарстві села орієнтовно з 2014 року. За змістом ч.1 ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Крім цього, за змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормою ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене, а саме те, що відповідач не проживає у домоволодінні за місцем реєстрації [ADDRESS] понад строки встановлені ст.405 ЦК України, а у позасудовому порядку не представляється можливим захистити порушене право позивачки як власника даного господарства, то за вказаних обставин слід усунути перешкоди у користуванні вказаним житловим будинком, шляхом визнання в судовому порядку відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, власником якого являється позивачка, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі наведеного, відповідно до ст.187-189 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 383, 391, 401-406 ЦК України, ст.ст.71-72 ЖК УРСР, суд,-

Outcome: approved