Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив: розірвати шлюб між ним - [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 21 липня 2020 року у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 851 від 21 липня 2020 року. В обґрунтування позову зазначив, що 21.07.2020 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалося, тому що у них різні погляди на соціально-побутове життя. З лютого 2022 року разом не проживають, припинили ведення спільного господарства та підтримання сімейно-шлюбних відносин. Збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Враховуючи відсутність спільних дітей, позивач переконливо просив суд не надавати їм строку для примирення. Ухвалою судді від 02 вересня 2022 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу її право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач 15 жовтня 2022 року отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. Станом на 13 грудня 2022 року відзив від відповідача [PERSON] до суду не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 липня 2020 року у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 851. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 21 липня 2020 року, серії [NUMBER] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час однією сім`єю не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач відзив на позовну заяву чи заперечення проти розірвання шлюбу не надала. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved