Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 серпня 2022 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] 5 вересня 2009 року, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, припинені сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Під час подружнього життя народились діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Також просить стягнути із відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 гривень, щомісячно до досягнення їх повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги та їй одній важко їх утримувати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зазначила, що подружні стосунки остаточно припинені з березня 2022 року, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Як встановлено судом сторони уклали шлюб 05 вересня 2009 року, про що зроблений актовий запис №2228 від 4 вересня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції. Шлюб фактично розпався, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки з березня 2022 року. Суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім`ї неможливе, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони від сумісного життя мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які після припинення подружніх стосунків проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Позивач, висуваючи свої вимоги про стягнення на свою користь аліменти на утримання дітей по 3500грн. на кожну дитину, що разом становить 7000 грн. щомісячно, не надала суду відомостей про розмір доходу відповідача. Разом з\~тим,\~суд вважає,\~що відповідач\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~по утриманню\~своєї дитини.\~Виходячи з\~принципу розумності\~та справедливості,\~враховуючи встановлений\~мінімальний розмір\~стягнення аліментів\~на дитину віком\~від 6\~до 18\~років,\~встановлений Законом\~України «Пpo\~Державний бюджeт\~на 2022\~рік», суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі по 2589грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття, але не менше,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial