Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суд із позовом до відповідачки, у якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 27.08.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. за реєстровим № 4597, а саме: однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,7 кв. м, житловою площею 17,0 кв. м, яка на праві власності належить [PERSON] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року у сумі 108225,46 дол. США, з яких: 47860,26 дол. США - заборгованість за кредитом; 34388,61 дол. США - заборгованість за відсотками; 25976,59 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк» було укладеного Кредитний договір №1301/0808/71-151, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 49700,00 дол. США з терміном погашення не пізніше 26.08.2038 року, а позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до Графіку погашення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір від 27.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. за реєстровим № 4597, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,7 кв. м, житловою площею 17,0 кв. м, яка на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до п. 9 Іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобов`язання. Чоловік відповідачки [PERSON] подав нотаріально засвідчену згоду на укладення та підписання вказаного Іпотечного договору. 25.05.2021 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений нотаріально засвідчений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15.05.2021 року аналогічний договір було укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до яких відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року та Іпотечним договором від 27.08.2008\~року на користь ПАТ «Альфа-Банк». Оскільки всупереч погодженим умовам кредитного договору [PERSON] не дотрималась графіку погашення заборгованості, у неї станом на 13.11.2020 року утворилась заборгованість розмірі 108225,46 дол. США, з яких: 47860,26 дол. США - заборгованість за кредитом; 34388,61 дол. США - заборгованість за відсотками; 25976,59 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів. Звернення до відповідачки про усунення вказаних порушень не дало результату, тому позивач вважає, що вправі вимагати погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.03.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження. Представник позивача адвокат Блажевський П.І. (а.с. 47) у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково пояснив, що 21.05.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року, п. 2 якого визначено порядок сплати простроченої та поточної заборгованості за період з 21.05.2015 року по 21.05.2015 року, а саме в еквіваленті, розрахованому від належної до сплати суми коштів у валюті Кредиту, виходячи із офіційного курсу валют, встановленому НБУ на сайті станом на час та дату здійснення зарахування платежу за вирахуванням 30% від офіційного курсу валют, а після закінчення вказаного терміну умови Кредитного договору діють без врахування умов цього договору. Підписанням даного договору сторони узгодили застереження щодо збільшення позовної давності, а саме, що позовна давність за спорами, що випливають з Кредитного договору, становить 50 років. Надалі 23.09.2015 року сторонами було укладено ще один аналогічний договір. 15.04.2015 року відповідач сплатила на користь позивача кошти у сумі 3999,95 грн., що підтверджує факт визнання нею вказаних договорів про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №1301/0808/71-151 та необхідність сплачувати борг саме на користь позивача. Просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Микуш Д.М. (а.с. 58) у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2017 року у справі № 462/6463/15-ц у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору іпотеки та визнання договорів поруки недійсними відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Вказане рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 квітня 2019 року та постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року. Даним рішенням встановлено, що поданий позивачем розрахунок не дає можливості встановити дійсну заборгованість позичальника за кредитним договором, окрім того, у матеріалах справи наявні квитанції №F20-659-3 від 20 січня 2009 року, № F20-658-74 від 20 серпня 2010 року, № F20-679-193 від 24 вересня 2009 року, № F20-679-194 від 24 вересня 2009 року, які не відображені у розрахунку заборгованості. У зв`язку із наведеним просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено що 27.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк» було укладеного кредитний договір №1301/0808/71-151, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 49700,00 дол. США з терміном погашення не пізніше 26.08.2038 року із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк користування кредитом. Вказані кошти призначені для придбання однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Забезпеченням виконання зобов?язань за вказаним договором позичальника по погашенню заборгованості виступає іпотека, а саме однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . П. 3.1. визначено, що погашення кредиту та проценів здійснюється шляхом фіксованих платежів у сумі 533 дол. США. Згідно із п. 3.1.3 у випадку наявності простроченої заборгованості кошти перераховуються у наступній\~черговості: для сплати прострочених процентів, для сплати нарахованих процентів, для погашення простроченої заборгованості за кредитом, для погашення заборгованості за кредитом, строк якої наступив, для сплати штрафів і пені, для сплати заборгованості, строк сплати якої не наступив. Згідно із п. 8.1 -8.3 даного договору за порушення терміну сплати ануїтетних платежів або комісій за цим договором позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За невиконання позичальником своїх зобов?язань за вказаним договором позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен випадок невиконання. Пені та штрафи сплачуються у національній валюті по офіційному курсу НБУ на день сплати. Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк» 27.08.2008 року було укладено Іпотечний договір від 27.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. за реєстровим № 4597, відповідно до якого [PERSON] передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,7 кв. м, житловою площею 17,0 кв. м, яка на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до п. 9 Іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання основного зобов`язання. Чоловік відповідачки [PERSON] подав нотаріально засвідчену згоду на укладення та підписання вказаного Іпотечного договору /а.с. 111/ а також на укладення Кредитного договору /а.с. 112/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Також, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Окрім того, з матеріалів справи № 462/6463/15-ц вбачається, що 22.05.20212 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 937 , відповідно до якого до ПАТ «Альфа-Банк» перейшли всі права кредитора за Кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року та Іпотечним договором. 21.05.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року, п. 2 якого визначено порядок сплати простроченої та поточної заборгованості за період з 21.05.2015 року по 21.05.2015 року, а саме в еквіваленті, розрахованому від належної до сплати суми коштів у валюті Кредиту, виходячи із офіційного курсу валют, встановленому НБУ на сайті станом на час та дату здійснення зарахування платежу за вирахуванням 30% від офіційного курсу валют, а після закінчення вказаного терміну умови Кредитного договору діють без врахування умов цього договору. Підписанням даного договору сторони узгодили застереження щодо збільшення позовної давності, а саме, що позовна давність за спорами, що випливають з Кредитного договору, становить 50 років. Надалі 23.09.2015 року сторонами було укладено ще один аналогічний договір. /а.с. 10-14, 95-97, 102-104/. 15.04.2015 року відповідач сплатила на користь позивача кошти у сумі 3999,95 грн. /а.с. 110/. Водночас з розрахунку заборгованості /а.с. 21/ та виписки по особовому рахунку /а.с. 105-109/ вбачається наявність у [PERSON] станом на 13.11.2020 року заборгованості перед позивачем на суму 108225,46\~дол.\~США,\~з яких:\~47860,26\~дол.\~США -\~заборгованість за\~кредитом;\~34388,61\~дол.\~США -\~заборгованість за\~відсотками;\~25976,59\~дол.\~США -\~пеня за\~несвоєчасне повернення\~кредиту та\~процентів. 13.11.202 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення заборгованості або добровільну передачу предмету іпотеки /а.с. 19/, проте жодних заходів для сплати заборгованості за кредитним договором відповідачкою не вжито та не надано суду доказів на підтвердження цього. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, а згідно із ст.ст. 3,\~6\~Закону іпотека\~має похідний\~характер від\~основного зобов`язання\~і є\~дійсною до\~припинення основного\~зобов`язання або\~до закінчення\~строку дії\~іпотечного договору. Майно, що є у спільній власності, передається в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників (співвласників спеціального майнового права). Відповідно до частини першої статті 12\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до\~ст.\~18\~вказаного Закону\~іпотечний договір\~укладається між\~одним або\~декількома іпотекодавцями\~та іпотекодержателем\~у письмовій\~формі і\~підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~а ч. 2 ст. 24 Закону визначено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, матеріалами справи стверджується наявність у відповідачки боргу перед позивачем на суму 108225,46 дол. США, відомостей, що вказували б на помилковість проведеного позивачем розрахунку боргу відповідачем суду не надано. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо неправильності нарахування боргу, оскільки своїм правом на подання належного розрахунку боргу він не скористався та такого суду не подав. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне також зазначити наступне. Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан. Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX «Про затвердження Указ Президента\~України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до Закону України\~від 15\~березня 2022\~року №\~2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» Верховна Рада України постановила розділ VI\~«Прикінцеві положення»\~Закону України\~«Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Ураховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія загальних правил Закону України\~«Про іпотеку» відновить свою дію без окремого рішення та закону. За змістом ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам та з урахуванням частки кожного з них. Таким чином, з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» 10414 /десять тисяч чотириста чотирнадцять/ гривень 50 копійок сплаченого судового збору /а.с. 4/. На підставі викладеного,

Outcome: approved