Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 03.09. 1976 року вона зареєстрована та мешкає у будинку [ADDRESS] . У 1999 році після ліквідації тресту БМТ № 17, якому належала вказана квартира, позивачу видали ордер на право надалі користуватись житлом. Маючи намір приватизувати дану квартиру, 11.02.2021 р. [PERSON] звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою від 11.02.2021 року № 19Б про передачу у приватну власність квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , до заяви було додано всі необхідні документи, однак Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради позивачу було відмовлено у приватизації квартири посилаючись на те, що ордер від 20.12.1999 року виданий на житлову площу в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , що суперечить іншим поданим документам, в частині статусу займаного приміщення, також зазначений ордер має невиразні виправлення. Підставою для відмови у надання адміністративної послуги є те, що не надано необхідних документів. \~ \~ \~ \~З викладених вище обставин, позивач звертається до суду з позовом та просить зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради провести приватизацію квартири [ADDRESS] , загальною площею 29.4 кв. м. на ім`я [PERSON] . 18 серпня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дана позовна заява є необґрунтованою, не підтвердженою належними доказами та направлена на втручання до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, виходячи за межі визначених законодавцем повноважень суду. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив від 14.09.2021 року позивачем зазначено, що вона правомірно користується ізольованим житлом, а саме квартирою [ADDRESS] з 1976 року, прописана там, про що має відмітку в паспорті. Вказує, що до виправлень в ордері виданого ВАТ БМТ № 17 на квартиру вона відношення не має. Просить задовольнити позовні вимоги. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03.09.1976 року позивач зареєстрована у будинку [ADDRESS] . 20 грудня 1999 року позивачу видано ордер на зайняття житлової площі, а саме кімнати [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту від 18 вересня 2017 року багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] значиться як житловий будинок (гуртожиток). 11.02.2021 року позивач звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] . 09.03.2019 року листом №3/6-1064 Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради позивачу відмовлено у приватизації квартири з підстав того, що ордер від 20.12.1999 року виданий на житлову площу в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , що суперечить іншим поданим документам в частині статусу займаного приміщення, також зазначений ордер має невиразні виправлення. Підставою у відмові надання адміністративної послуги є те, що не надано необхідних документів. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків). Відповідно до п. 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Пунктом 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Так, судом встановлено, що позивачем при зверненні до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію та доданих до неї документів, з поміж усього було надано копію ордеру, як то передбачено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Відмовляючи в наданні адміністративної послуги у вигляді безоплатної приватизації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради зазначив підставу такої відмови, як то ордер від 20.12.1999 року виданий на житлову площу в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , що суперечить іншим поданим документам в частині статусу займаного приміщення, також зазначений ордер має невиразні виправлення. Підставою у відмові надання адміністративної послуги є те, що не надано необхідних документів, інших підстав відмови зазначено не було. У пункті 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України від 04 вересня 2008року№ 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»; далі - Закон №500-VI), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1Закону № 500-VI, частина друга статті 2 Закону №2482-XII). Аналогічний висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного суду від 20 червня 2018 року в справі №2018858/16-ц, №14-165цс18. Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів, наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16 грудня 2009 року затверджене "Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т. ч. і рішення органу приватизації. Згідно з п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Серед них має бути і копія ордера про надання жилої площі, а також документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Статтею 58 Житлового кодексу України ордер на жиле приміщення може бути видано лише на вільне жиле приміщення.\~\~Форма ордера встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» саме органи приватизації покладено обов`язок дотримуватись виконання законодавства під час проведення приватизації громадянами житла. З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись у 2021 році до органу приватизації, позивач надала усі необхідні документи до заяви про приватизацію нерухомого майна. Доданий до заяви ордер на жиле приміщення не суперечить вимогам щодо його оформлення визначеними статтею 58 Житлового кодексу України. Підстави відмови в наданні адміністративної послуги у вигляді безоплатної приватизації квартири [ADDRESS] , які зазначені в листі від 09.03.2021 року № 3/16-1064 чиним законодавством не передбачено. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відмова Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 20, 4 кв. м. є незаконною та такою, що порушує права позивача на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved