Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

у жовтні 2022 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ТОВ "Аетерна Україна" про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що наказом № 2 від 01.02.2016р. вона була прийнята у ТОВ «Аетерна Україна» на посаду головного технолога, звідки 01 січня 2021 року була звільнена на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідачем нараховувалась їй мінімальна заробітна плата, встановлена законодавством України. Проте, з 01.02.2020 року фактично виплата їй заробітної плати не здійснювалась, у зв"язку з чим виникла заборгованість за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року в сумі 53 600,00 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача ТОВ «Аетерна Україна» 53 600,00 грн. заборгованості по заробітної плати за вказаний період та 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 17) Відповідач ТОВ «Аетерна Україна» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що наказом № 2 від 01 лютого 2016 р. ТОВ «Аетерна Україна» [PERSON] була прийнята на посаду головного технолога. (а.с. 3) 01 січня 2021 року [PERSON] було звільнена з ТОВ «Аетерна Україна» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.9-13) При звільненні з [PERSON] не був проведений повний розрахунок та належні їй кошти не були виплачені. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, доказів на спростування доводів позивача суду не надав. В судовому засіданні встановлено, що при звільненні з нею не був проведений повний розрахунок та заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року становить 53 600,00 грн. З позову вбачається, що відповідачем нараховувалась їй мінімальна заробітна плата, встановлена законодавством України. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 53 600 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Позивач також просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень. Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При вирішенні питання щодо розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, оскільки порушені її трудові права. Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині в розмірі 5000 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 2 481 грн. судового збору.

Outcome: partial