Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

На адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Святогірської міської ради Краматорського району Донецької повноваження якої\~здійснює Святогірська\~міська військова\~адміністрація Краматорського\~району Донецької\~області про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~та визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом,\~свої вимоги\~вона обґрунтовує\~тим,\~що вона\~проживала без\~реєстрації шлюбу\~із [PERSON] .\~За рішенням\~Слов`янського міськрайонного\~суду Донецької\~області факт\~їх сумісного\~проживання було\~встановлено судом.\~Після смерті\~ [PERSON] \~залишилася спадщина\~у вигляді\~житлового будинку\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~В подальшому\~вона звернулася\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~померлого [PERSON] \~яка складалася\~із земельної\~ділянки та\~житлового будинку\~розташованих за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~отримала свідоцтво\~про право\~на спадщину\~тільки на\~земельну ділянку.\~У видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~житловий будинок\~їй було\~відмовлено оскільки відсутні правовстановлюючі документи які підтверджували би право власності на житловий будинок за померлим спадкодавцем [PERSON] .. Позивачка [PERSON] належним .чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача Святогірської міської ради Краматорського району Донецької повноваження якої\~здійснює Святогірська\~міська військова\~адміністрація Краматорського\~району Донецької\~області в\~судове засідання\~не зявився\~до суду\~надав заяву\~в якій\~просив розгляд\~справи проводити\~без участі\~представника.\~Рішення ухвалити\~відповідно до\~діючого законодавства. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що\~ \~ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2020 року, встановлено факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу понад п`ять років з 1988 року по [INFO] . Після смерті\~ [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та земельна ділянка ( кадастровий номер 1424284600:06:000:0505) розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії № 178094, [PERSON] на підставі рішення Маяківської сільської ради народних депутатів від 25 квітня 1994 року, було передано земельну ділянку площею 0,1863 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель. \~ \~ \~ \~Відповідно до домової книги для реєстрації громадян за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] він складається із житлового будинку А житловою площею 34,5 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м., сараю Б, погрібу В, сараю Г, воріт № 1, огорожі № 2, колодязя № 3. Згідно із довідкою КП «БТІ» № 1885-18/0.45-01 від 08 липня 2021 року, право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Крім цього з вказаної довідки вбачається, що житловий будинок А, сарай Б, погріб В, сарай Г, побудовані до 05 серпня 1992 року, не є самовільно побудованими та дозволу не потребують. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] та такою, яка спадщину прийняла. \~ \~ \~ \~04 червня 2021 року позивачка отримала право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] яке складалося із земельної ділянки ( кадастровий номер 1424284600:06:000:0505), загальною площею 0,1863 га, з цільовим призначенням на будівництво та\~обслуговування житлового\~будинку та\~господарчих будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстровано в реєстрі № 304 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 червня 2021 року, у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~житловий будинок\~ [PERSON] \~було відмовлено\~оскільки відсутні правовстановлюючі документи які підтверджували би право власності на житловий будинок за померлим спадкодавцем [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Стаття 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23\~постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні достовірно встановлено, що спадкодавець за життя набув право власності на спірний житловий будинок. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла та звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~У своєму листі від\~16.05.2013 № 24-753/0/4-13 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав на наступне. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР 1963 року,\~Законом України "Про власність",\~Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII\~"Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування",\~Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105\~"Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК. З довідки БТІ вбачається, що житловий будинок А, сарай Б, погріб В, сарай Г, побудовані до 05 серпня 1992 року, не є самовільно побудованими та дозволу не потребують. ВССУ визнав належною практикою судів, якими визнавалось право власності на будинки у порядку спадкування за наявності, зокрема,\~виписок із погосподарських книг\~, технічного паспорту на будинок, відмови нотаріуса, тощо. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому, позов підлягає задоволенню. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрати, які суд вважає можливим залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved