Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

27 червня 2022 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Усенко Антона Володимировича звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , строком у 6 (шість) місяців, який починається з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову вказав, що пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] у зв`язку із необізнаністю про наявність грошових коштів, як частини спадку, а також, у зв`язку із введенням карантинних обмежень на території України. Ухвалою судді від 14 липня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження, та призначено підготовче засідання. 18 липня 2022 року відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що проти задоволення позову не заперечує. 10 серпня 2022 року третя особа приватний нотаріус ЗМНО Якіб`юк Ю.А. надала заяву про розгляд справи без її присутності. 22 серпня 2022 року відповідач [PERSON] надала відзив, в якому наполягала, що позов підлягає залишенню без задоволення. Ухвалою суду\~від 08\~вересня 2022\~року за\~клопотанням представника\~позивачки \~адвоката Шелудько\~О.О. витребувано у приватного нотаріуса ЗМНО Якіб`юк Ю.А. копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 20 вересня 2022 року відповідачка [PERSON] надала заяву про визнання позову. Справу просила розглянути у її відсутність. 21 вересня 2022 року до суду надана витребувана судом копія спадкової справи. 29 вересня 2022 року позивач [PERSON] в особі представника адвоката Усенко А.В. надав відповідь на відзив, в якому наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. 10 жовтня 2022 року відповідач [PERSON] подала письмові заперечення на позов. Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року по даній справі закрите підготовче провадження, та призначено судовий розгляд по суті у відкритому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явився. Жодних заяв, клопотань не надав. Про розгляд справи повідомлявся всіма можливими засобами зв`язку. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Усенко А.В. і представник відповідача [PERSON] адвокат Железняк В.К. надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до висловлених ними письмово позиції. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість вирішення спору за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом було встановлено, що [INFO] у м. Запоріжжя у віці 59 років помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №748). Після його смерті приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. заведена спадкова справа №60/2021, за заявою від 06 вересня 2021 року дружини померлого [PERSON] (шлюб зареєстровано 03 листопада 2007 року). Згідно цієї заяви, спадщину вона приймає за законом, та вказує, що окрім неї спадкоємцями є мати померлого [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . 18 лютого 2022 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Якіб`юк Ю.А. заяву про прийняття спадщини за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1. у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2. ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2018 року (справа №712/656/25-ц), у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа №6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року у (справа №6-1486цс15) та інших. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Померлий [PERSON] , на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За тією самою адресою зареєстрований і позивач [PERSON] . Але, рішенням Хортицького районного суд м. Запоріжжя від 04 липня 2022 року у справі ЄУН №337/796/22, Провадження №2/337/1011/2022, встановлено факт постійного проживання [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , з дружиною [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] у період з 2007 року до 17.07.2021 року. Щодо проживання батька за іншою адресою, не заперечує і сам позивач [PERSON] в своєму позові, але не посилається на це, як підставу подання позову. Порушуючи питання про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини, [PERSON] посилається на необізнаність про наявність у батька [PERSON] грошових коштів, як частини спадку, а також, у зв`язку із введенням карантинних обмежень на території України. Однак, як вбачається з рішення Хортицького районного суд м. Запоріжжя від 19 червня 2020 року у справі ЄУН №337/989/20, Провадження №2/337/901/2020, було розглянуто справу за справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про вселення та встановлення порядку користування квартирою, та за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на квартиру, виплату грошової компенсації та визнання права власності. Цим рішенням: В позові [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про вселення та встановлення порядку користування квартирою відмовлено повністю. Зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на квартиру, виплату грошової компенсації та визнання права власності задоволено частково. Припинено право власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області виплатити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , грошову компенсацію вартості 1/3 частини квартири [ADDRESS] в розмірі 160725,00грн., яка внесена на депозитний рахунок [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , згідно з квитанцією АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № 26258226 від 14.04.2020р. Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку припинення права власності [PERSON] на частку квартири. Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку припинення права власності [PERSON] на частку квартири. В іншій частині позову відмовлено. Таким чином, розгляд судом спору між [PERSON] і [PERSON] за первісним і зустрічним позовами один до одного, за результати якого [PERSON] за рік до смерті отримав грошові кошти в сумі 160725,00 гривень, спростовує аргументи [PERSON] про необізнаність щодо наявності у батька грошових коштів, як частини спадку. Щодо посилання позивача [PERSON] на карантинні обмеження на території України, то суд виходить з такого. Дійсно на території України і Європи був запроваджено карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався. Разом із тим, нотаріуси не є суб`єктами господарювання відповідно до Господарського кодексу України, а також не є учасником на ринку товарів, вони виконують виключно делеговані державою функції,

Outcome: dismissed