Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», вказавши третіми особами: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Наталію Станіславівну, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксану Анатоліївну про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 24.10.2018 року між нею та АК «Перший український міжнародний банк» був украдений кредитний договір №10011542427501, відповідно до умов якого банк передав їй грошові кошти у розмірі 50 000.00 гривень під12% річних зі строком погашення до 24.10.2021 року. Кредит не забезпечений іпотекою, заставою чи порукою. В листопаді 2021 року позивачці стало відомо , що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було відкрито виконавче провадження та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №62438352 на підставі виконавчого напису №19779, виданого 04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. стягнення заборгованості проводиться за період з 25.09.2019 року по 21.04.2020 року. Загальна сума заборгованості становить 68243.42 гривні, з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 9151.65 гривня; - прострочена заборгованість за комісією 14355.04 гривень; - прострочена заборгованість за процентами 229.12 гривень; - строкова заборгованість за сумою кредиту 32862.31 гривні; - строкова заборгованість за комісією 1869.56 гривень; - строкова заборгованість за процентами 297.32 гривень; - неустойка за порушення зобов`язань за кредитом 7408.42 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача АТ «Перший український міжнародний банк» в розмірі 250.00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з позивача на користь АТ «Перший український міжнародний банк» складає 68493.42 гривні. 23.11.2021 позивач звернулась із письмовим запитом до приватного нотаріуса з проханням надати повний пакет документів щодо вчинення проти позивачки виконавчого напису. 26.11.2021 року позивачка отримала копію виконавчого напису та постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивачка вказує, що жодних повідомлень від АТ «Перший український міжнародний банк» та приватного нотаріуса щодо наявності заборгованості перед АТ «Перший український міжнародний банк» вона не отримувала, про наявність виконавчого напису стало відомо після того, як було арештовано банківські рахунки у фінансових установах. Доказів отримання повідомлення про вчинення такого напису не має ані в матеріалах справи, а ні в боржника, так як вона нічого не отримувала В обов`язок нотаріуса входить обов`язок перевірити безспірність боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочену заборгованість. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимоги заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен бути відмовити у здійсненні виконавчого напису. Позивачка зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. 04.06.2020 року, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/2008/14, а укладений між АТ «Перший український міжнародний банк» та позивачкою кредитний договір №1001154275401 від 24.10.2018 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому позивачка вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Позивачка [PERSON] просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №19779, вчинений приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. від 04.06.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №1001154275401 від 24.10.2018 року в розмірі 68493.42 гривні; стягнути на її користь судовий збір у розмірі 908.00 гривень. Згідно ухвали суду від 14.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] копію ухвали суду від 14.01.2022 року отримала, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800100023402. Відповідач АТ «Перший український міжнародний банк» копію ухвали суду від 14.01.2022 року, позовну заяву з додатками отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0407038101920. Представник АТ «Перший український міжнародний банк» Є.М. Височин надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; стягнути з АТ «Перший український міжнародний банк» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви. Також просив розглянути справу без участі представника банку за наявними в справі матеріалами. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. копію ухвали суду від 14.01.2022 року отримала, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0200253199325, заяв, клопотань, відзиву не надала. Поштовий конверт з копіями ухвали суду від 14.01.2022 року, позовної заяви на ім`я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. повернувся з відміткою працівника пошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №1001154275401 від 24.10.2018 року в розмірі 68493.42 гривні. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.09.2019 року по 21.04.2020 року. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №19779. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджуються безспірністю заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлені інші строки давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Вчинення виконавчого напису регулюється главою 19 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (Порядок). Відповідно до п.п.1., 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Так відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умов, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідачем до суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивачки та наявність у нього права вимог. Не надано таких документів і третьою особою - приватним нотаріусом. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржник - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким, чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування у боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може спростувати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, та і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тож суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, неповинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положення ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічним висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі №310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування у цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. З огляду на викладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірності заборгованості позивачки, а також заперечення позивачки щодо наявності безспірної заборгованості перед відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved