Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та зацікавленої особи. 14 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в порядку окремого непозовного провадження, заінтересована особа головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення факту постійного проживання діда заявника [PERSON] , [INFO] , на території Української Народної Республіки та Української Держави з 1917 по 1921 роки включно. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення документів про набуття громадянства України. Представник заінтересованої особи письмових пояснень не надав. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 24.11.2022 представник заявника адвокат Буришин В.В. подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, з додатками. 09.12.2022 представник заявника адвокат Буришин В.В. подав до суду заяву про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: адвокатського запиту № 61 від 08.08.2022, копії відповіді Львівського національного університету ім.І.Франка б/н від 06.12.2022. 14.12.2022 представник заявника адвокат Буришин В.В. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони заявника. 20.12.2022 представник заявника адвокат Буришин В.В. подав до суду заяву про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 25.06.2011, свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 22.09.2006, свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 02.02.2005. Процесуальні дії по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022 справу передано на розгляд на судді Логойда І.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2022 року заяву судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойди І.В. про самовідвід від розгляду цивільної справи № 308/15303/22 задоволено, справу передано до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2022 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК\~України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Заявник [PERSON] , особа якого задокументована закордонним паспортом громадянина РФ, виданим МЗС росії 24.10.2017 року, серія [NUMBER] , дійсним до 24.10.2027 року, перебуває на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання № [NUMBER] від 23.06.2021 року, термін дії якої у зв`язку з воєнним станом не продовжено; зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Народився заявник [PERSON] /прізвище при народженні [PERSON] / [INFO] в Магнітогорську (Челябінська область, Російська Федерація); батьками заявника являються [PERSON] та [PERSON] /див. свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.10.2016/. 22.06.2006 заявник змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 22.09.2006. Мати заявника [PERSON] народилася [INFO] в Магнітогорську (Челябінська область, Російська Федерація), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 22 червня 2019 року. Її батьками являлися [PERSON] та [PERSON] , українка. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 25.06.2011, мати заявника [PERSON] 29.07.1978 року уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». 02.02.2005 мати заявника змінила прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 02.02.2005. Дід заявника [PERSON] (батько матері заявника) народився [INFO] в с. Гремячеє Навлінського району Брянської області (росія), помер [INFO] в м.Магнітогорськ Челябінської області, росія, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданим повторно 29 червня 2006 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.10.1953 року дід заявника [PERSON] , 1910 року народження, був одружений на [PERSON] , 1912 року народження. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Іванова [PERSON] народилася [INFO] у селі Севастополь Убаганського району Кустанайської області Казахстан, померла [INFO] в м.Орехово Зуєво московської області, росія. З відповіді Управління по Орловській області Федеральної Служби Безпеки російської федерації №10/1649 від 30.04.2021 року на архівний запит Секретаря Брянської єпархії протоієрея Павла вказано ряд відомостей про родичів заявника [PERSON] за період з 1908 року по лютий 1938 року. Відомості у вказаній відповіді було сформовано на підставі наявних у ФСБ росії матеріалів кримінальної справи, заведеної на прадіда заявника [PERSON] . Зокрема, вказано, що до складу сім`ї [PERSON] входить, в тому числі, син [PERSON] , електромонтер, який проживає в Ленінграді. З протоколу допиту [PERSON] від 28.09.1937 вбачається, що останній прибув в жовтні 1908 року у селі Гремяче Навлінського (раніше Карачаєвського) району Орловської області Росії; з 1932 року проживав в с.Речица Ревенського Карачаєвського району. 28.09.1937 року був заарештований органами НКВД, обвинувачувався в проведення серед колгоспників «антирадянської агітації», 27 листопада 1937 року особливою трійкою при НКВД засуджений до розстрілу з конфіскацією майна, 16.02.1938 був страчений в м.Брянськ, місце захоронення невідоме. 06 травня 1989 року висновком прокуратури Орловської області росії [PERSON] було реабілітовано. Відповідно до відомостей з сайту відділу агіології Брянської Єпархії РПЦ МП http://repres.bryansk-eparhia.ru/person/1508/page-136/ [PERSON] народився [INFO] , з 1894 року по 1928 рік служив священиком в храмі на честь Казанської ікони Божої Матері села Грем`ячеє Руженської волості Карачаєвського повіту Орловської губернії (теперішня територія Навлінського району Брянської області). З відповіді професора кафедри геодезії, картографії і кадастру Уманського Національного університету садівництва Ю.О.Кісельова від 08.11.2022 на адвокатський запит вбачається, що село Грем`яче (Грем`ячеє, назва російською мовою «Гремячее») відноситься до Навлинського району Брянської області російської федерації. Відповідно до даних картографічних джерел у 1918-1919 р.р. належало до територій Української Народної Республіки та Української Держави (Другий Гетьманат). Дане підтверджується картою Української Народної Республіки, яка стала складовою документу, поданого українською делегацією на Паризькій мирній конференції під назвою: «Memoire sur lindependance de lUkraine presente a la Conference de la paix par la delegation de la republique ukrainienne»\~(Пам`ятка про незалежність України, представлена делегацією Української Республіки на мирній конференції)\~та яка зберігається у Національній бібліотеці Франції (Bibliotheque nationale de France) та стала загальнодоступною онлайн з 2017 року та сайті бібліотеки http://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb33480139f. З відповіді Львівського Національного університету імені Івана Франка за підписом професора кафедри економічної та соціальної географії О.І.Шаблій від 06.12.2022 р. вбачається, що внаслідок аналізу сучасної карти Брянської області та карти Української Народної Республіки, яка стала складовою документу, поданого українською делегацією на Паризькій мирній конференції під назвою: «Memoire sur lindependance de lUkraine presente a la Conference de la paix par la delegation de la republique ukrainienne»\~(Пам`ятка про незалежність України, представлена делегацією Української Республіки на мирній конференції), методом накладення встановлено, що за період 1917-1919 рр. с.Грем`яче, де в\~період 1908-1935\~рр.\~проживала сім`я\~ [PERSON] , входило до складу Української Народної Республіки та Української Держави. Відповідно до даних сайту https://uk.wikipedia.org/wiki Україмнська Наромдна Респумбліка\~(УНР)\~\~українська\~держава\~зі столицею в\~Києві, яка в\~19171921\~роках контролювала території центральної, східної та південної\~України. Постала на місці південно-західних губерній\~Російської імперії, населених переважно\~українцями. Проголошена\~7 листопада\~1917\~року, після\~більшовицького\~жовтневого перевороту, як\~автономна республіка\~у складі\~Російської республіки.\~22 січня\~1918\~року, після початку\~українсько-радянської війни, проголошена\~незалежною державою. 29 квітня\~1918\~року було здійснено державний переворот, наслідком якого був прихід [PERSON] до влади і встановлення\~Української Держави\~замість УНР. 14 грудня\~1918\~року внаслідок\~антигетьманського повстання\~Директорією\~було відновлено УНР.\~22\~січня 1919\~року об`єдналася\~із Західноукраїнською\~ Народною Республікою.1921\~року територія республіки була розділена за результатами\~Ризького договору 1921 року\~між\~Польщею, з одного боку, та\~Радянською Росією\~й\~Українською СРР\~з другого. Протягом\~12 листопада\~1920\~\~22 серпня\~1992\~року\~уряд республіки\~перебував у вигнанні, а потім передав свої повноваження владі незалежної\~України. Заявник [PERSON] в 2017 році закінчив Ужгородську українську богословську академію ім. святих Кирила та Мефодія, Карпатський університет ім.А. Волошина та здобув кваліфікацію магістра, спеціальність богослов`я /див. диплом магістра серії [NUMBER] , диплом магістра серії [NUMBER] , додатки до диплому/. З диплому доктора богословських наук ДБН № 000010 від 12.06.2018 вбачається, що [PERSON] здобув науковий ступінь доктора богословських наук. Атестатом професора АП № 000302 від 30.08.2018, свідоцтвом про державне визнання документа про присвоєння вченого звання серії ВДВЗ № 000166 від 31.08.2018 стверджено, що [PERSON] присвоєно вчене звання професора кафедри богослов`я, філософії та гуманітарних наук. Листами органів церковних установ стверджується, що [PERSON] позитивно характеризується, займає активну проукраїнську позицію, заперечує путінський режим. Оцінка Суду. За змістом частини першої\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої\~статті 293 ЦПК). \~А згідно із частиною другою\~статті 315 ЦПК\~у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~частини 1\~статті 6\~Закону України\~«Про громадянство\~України» громадянство України набувається в тому числі за територіальним походженням. Відповідно\~до частини\~1\~статті 8\~Закону України\~«Про громадянство\~України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України\~"Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до\~пункту 44\~Порядку провадження\~за заявами\~і поданнями\~з питань\~громадянства України\~та виконання\~прийнятих рішень,\~затвердженого Указом\~Президента від\~27\~березня 2001\~року №215/2001\~ у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення\~набуття громадянства\~України подається відповідне рішення суду. Так, встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання його діда [PERSON] на території Української Народної Республіки та Української Держави, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість оформлення набуття громадянства України; при цьому спір про встановлення даного факту відсутній. Таким чином, встановлення факту постійного проживання його діда [PERSON] на території Української Народної Республіки та Української Держави необхідно заявнику для оформлення набуття\~громадянства України і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання діда заявника [PERSON] на території Української Народної Республіки та Української Держави. Зокрема, це випливає з архівних відомостей щодо проживання діда заявника [PERSON] на території с.Грем`яче, яке в 1917-1919 рр. входило до складу Української Народної Республіки та Української Держави. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання особи на території України підлягає частковому задоволенню З цих підстав,

Outcome: partial