Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про: 1) визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами на [ADDRESS] (далі - будинок [ADDRESS] ), після померлого [INFO] [PERSON] ; 2) визнання права на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , та реєстрації за позивачем права власності на цю земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є позивач, відповідач [PERSON] , а також дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини. Позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день його смерті та частково оформив свої спадкові права. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] позивач звернувся до Рожищенської державної нотаріальної контори, однак йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на це майно. Крім того, зазначає, що на підставі рішення Доросинівської сільської ради від 2 квітня 1994 року у порядку безкоштовної приватизації [PERSON] виділено земельну ділянку розміром 0,60 га у с. Щурин, якою спадкодавець користувався та розпочав її приватизацію, однак не встиг зареєструвати право власності і помер. Тому, [PERSON] , як його спадкоємець, має право на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю, та реєстрації за ним такого права. Відповідач [PERSON] в зустрічному позові до [PERSON] просить суд: 1) встановити факт родинних відносин, а саме: що померлий [INFO] [PERSON] є її батьком; 2) визнати за нею право власності на спадкове майно - Ѕ частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Зустрічний позов обгрунтовується тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] її батько записаний як [PERSON] , а у інших документах батька як [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, будинок [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння майном. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] відповідач [PERSON] звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі цього свідоцтва через відсутність доказів родинних відносин між нею та спадкодавцем, а також відсутність правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги частково, а саме: в частині визнання за позивачем права власності на Ѕ частку будинку [ADDRESS] та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, просили суд задовольнити ці вимоги. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнали повністю. Крім цього, представник позивача [PERSON] зазначила, що з метою завершення приватизації земельної ділянки до органу місцевого самоврядування не зверталися, з усних консультацій з цього питання їм порадили звертатися до суду. З пояснень позивача [PERSON] слідує, що [PERSON] є його рідною сестрою та дочкою померлого [PERSON] . З дитинства сторони та батьки проживали разом у с. Щурин. Після закінчення дев`ятого класу [PERSON] навчалась у ліцеї в м. Луцьку, а згодом поїхала на практику в м. Харків і проживала в м. Севастополі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом визнали частково, а саме в частині визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку будинку [ADDRESS] , підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом. З пояснень представника [PERSON] слідує, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON] шляхом фактичного володіння спадковим майном - ощадною книжкою, заведеною на його ім`я, на якій зберігалися грошові заощадження спадкодавця. Нотаріусом було встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після померлого [PERSON] , однак відмовлено у видачі свідоцтва про право за вказаних у зустрічному позові підстав. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Положенням п. 4 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що відкриття спадщини після померлого [PERSON] відбулося у день його смерті - [INFO] , тому вказані правовідносин регулюються законодавством, яке діяло на той час, зокрема ЦК (в редакції 1963 року). Згідно із ст. 524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК в редакції 1963 року). Нормою ст. 529 ЦК (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Витягом з погосподарської книги № 5 (село Щурин) за 1995 року, сформованого Доросинівською сільською радою Луцького району Волинської області 9 червня 2022 року № 160, стверджено, що будинок з надвірними будівлями та спорудами на [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445/ Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом. Тобто, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві власності. Згідно з копією технічного паспорта на будинок на [ADDRESS] (виготовленого 21 листопада 2022 року) загальна площа приміщень будинку складає 97,4 м2 (будівлі та споруди 1985 року побудови). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що батьками [PERSON] записані [PERSON] ( [PERSON] ) і [PERSON] . У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 9 грудня 2020 року № 00028842177 значиться про те, що 12 жовтня 1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище відповідача - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] 6 січня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Під час розгляду справи позивач [PERSON] однозначно ствердив, що відповідач [PERSON] є його рідною сестрою та дочкою померлого [INFO] [PERSON] . Крім того, додатково про таку обставину свідчать й наявні в матеріалах справи довідки органів місцевого самоврядування та копія спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] , у яких [PERSON] значиться дочкою [PERSON] . Встановлення відшукуваного [PERSON] факту має правове значення для оформлення спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому, суд вбачає підстави для встановлення факту родинних відносин про те, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] . З копії спадкової справи № 236, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що 31 березня 2020 року [PERSON] звернувся у Рожищенську державну нотаріальну контору Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до копії довідки № 12, виданої виконавчим комітетом Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області, спадкодавець [PERSON] проживав із дружиною [PERSON] , заповіт від його імені не посвідчувався. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця шляхом ремонту будівель, садінням городу. За змістом заяви № 56 дружина [PERSON] - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно з довідкою від 1 серпня 2022 року № 713, виданої виконавчим комітетом Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області, заповіт від імені [PERSON] нотаріально не посвідчувався, до дня смерті спадкодавець [PERSON] проживав на [ADDRESS] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . Спадкоємцями є дочка [PERSON] та син [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння майном до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця за наявності у неї ощадної книжки [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] підтверджено, що 21 жовтня 1962 року [PERSON] та [PERSON] украли шлюб, прізвище дружини після реєстрації одруження - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину після померлого [PERSON] , так як [PERSON] фактично вступив в управління майном, а саме: здійснював ремонт у будинку [ADDRESS] , садив город, а [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном - ощадною книжкою на ім`я [PERSON] . Такі обставини визнаються та не опорюються сторонами. Даних про інших спадкоємців першої черги, що у встановленому законом порядку прийняли спадщину після [PERSON] , до суду не подано і матеріали справи таких не містять. За змістом ст. 560 ЦК (в редакції 1963 року) спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області від 9 серпня 2022 року № 333/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку із розбіжністю в документах, наданих на підтвердження факту родинних відносин (розбіжності щодо по-батькові спадкодавця: у свідоцтві про смерть « [PERSON] », а у свідоцтві про народженні [PERSON] « [PERSON] ») та відсутністю правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори від 28 червня 2022 року № 260/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. За таких обставин, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно - будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно, а [PERSON] також через відсутність доказів родинних відносин. Під час розгляду справи підтверджено факт родинних відносин між померлим [PERSON] та відповідачем [PERSON] , а також встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві власності, тому суд, враховуючи положення ст. 529 ЦК (в редакції 1963 року), дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] за первісним позовом, задоволення вимог [PERSON] за зустрічним позовом та визнання за ними обома права власності на будинок [ADDRESS] , а саме по Ѕ частці за кожним, так як спадкування за законом здійснюється в рівних частках. Щодо позовної вимоги [PERSON] про визнання за ним права на завершення приватизації, одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , та реєстрації за позивачем за первісним позовом права власності на цю земельну ділянку, суд зазначає таке. У копії виписки із рішення Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 2 квітня 1994 року № 2 значиться про те, що сільська рада розглянула заяву [PERSON] про приватизацію земельної ділянки та вирішила передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,60 га. За змістом ст. 19 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент ухвалення сільською радою зазначеного рішення) підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент ухвалення сільською радою зазначеного рішення) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. У постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку». Відомостей про те, що позивач [PERSON] звертався до повноважного органу з метою завершення розпочатої спадкодавцем процедури приватизації земельної ділянки у матеріалах справи немає. Також до суду не подано доказів про отримання ним відмови у завершенні такої процедури. За таких обставин, у [PERSON] не виникло право на подання такого позову, а тому в його задоволенні слід відмовити. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із таким позовом у разі відмови повноважного органу на завершення ним приватизації земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем. Згідно із клопотаннями сторін понесені ними судові витрати слід залишити за кожним із них.

Outcome: partial