Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся в суд із наведеним позовом до [PERSON] мотивуючи тим, що 06.07.2019 року між ним та [PERSON] . Івано- Франківським міським відділом реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області було зареєстровано шлюб, про, що зроблено актовий запис № 1277. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З 2020 року між ними припинилися подружні відносини, зі сторони дружини спостерігаються подружні зради, зникло взаєморозуміння, відсутнє почуття любові, поваги одне до одного. З березня 2022 року подружжя не проживає разом, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що даний шлюб існує формально, примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам [PERSON] . Щодо виховання та проживання неповнолітнього [PERSON] спору немає. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований Івано- Франківським міським відділом реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області було зареєстровано шлюб, про, що зроблено актовий запис № 1277. У відзиві не позовну заяву, відповідач ствердила, що за час спільного проживання у подружжя виявилась несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, виховання дитини, звичках, внаслідок чого погіршилися взаємовідносини, стали постійно виникати сварки. В кінцевому результаті, це все призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, подружжя перестало вести спільне господарство. Примирення та подальше спільне життя, збереження шлюбу неможливе. А тому на заперечила щодо задоволення позову. Також, відповідач просила визначити місце проживання їхнього сина [PERSON] , [INFO] з нею за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 22-29). Заяви, та клопотання учасників справи. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву у якій просила проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 30-31). Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву зазначила про проведення судового засідання без її участі, стосовно позову не заперечує (а.с. 23). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.11.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 22.12.2022 року. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2022 року (а.с. 6), сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2019 року Івано- Франківським міським відділом реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області, про що зроблено актовий запис № 1277. Відповідно до копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.10.2019 року, сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердив у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] позов визнала, та не заперечила щодо розірвання шлюбу. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Що стосується вимоги відповідача про визначення місця проживання їх неповнолітнього сина, то суд зауважує, що така вимога не є предметом позовної заяви [PERSON] . Суд роз`яснює, що у випадку наявності спору, сторона відповідача не позбавлена можливості звернутися в суд з самостійним позовом, щодо визначення місця проживання дитини. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved