Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - позивач) через представника звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (далі - відповідач) на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 43544,41 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 04.04.2020 по 01.06.2022 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. На день звільнення відповідач нарахував заборгованість із заробітної плати у сумі 27354,54 грн., але виплатити відмовився. 18.10.2022 відповідач перерахував борг на картку банку. Зазначає, що його середньоденна заробітна плата становить 399,49 грн., затримка виплати заробітної плати до повного розрахунку склала 109 робочих днів з урахуванням п`ятиденного робочого тижня. Середній заробіток, що підлягає стягненню становить 43544,41 грн. Згідно поданої заяви представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. 08.12.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на те, що товариство провело розрахунок з позивачем по заборгованості, яка виникла з червня 2022 року. Вказує що підставою несвоєчасного розрахунку з позивачем стали форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військова агресія Російської Федерації проти України, що засвідчено листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1 Товариство не могло передбачити можливість початку ведення бойових дій на території Сумської області та підготуватися до них. У зв`язку з неготовністю забезпечити в повному обсязі безпечні умови працівників в умовах постійної загрози обстрілів з більшістю працівників призупинено трудові відносини на підставі Наказу «Про організацію трудових відносин в АТ «СМНВО-Інжиніринг» в умовах воєнного стану» від 24.03.2022, а у подальшому прийнято Наказ №82 від 07.10.2022 «Про встановлення режиму неповного робочого тижня». 05.03.2022 по орендованим ними виробничим приміщенням за адресою: [ADDRESS] нанесено авіаудар, внаслідок чого зруйновані виробничі приміщення, засоби виробництва та виготовлена продукція, а товариство визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 42022202510000032 за ч. 1 ст. 438 КК України. Заяви, клопотання. 21.11.2022 представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. 08.12.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31.10.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 21.11.2022. 21.11.2022 розгляд справи відкладено на 12.12.2022. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», звільнений з 01.06.2022 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6). Сума заробітної плати, належної до виплати, на дату надання довідки [PERSON] складала 27354,54 грн. грн., перевитрати на відрядження складали 109884,27 грн. Середньоденна заробітна плата [PERSON] без відрахування ПДФО та військового збору становить 399,49 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату колишнього працівника Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» від 26.08.2022 (а.с. 7). Фактичний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведено 18.10.2022, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] (а.с. 8). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 КЗпП, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, урегульовано Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон), який діє протягом воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до частин 2, 3 статті 1 Закону на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Частиною 3 статті 10 Закону передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022. 24.02.2022 відповідачем видано наказ про початок простою, з 24.03.2022 призупинено дію трудових договорів без припинення трудових відносин з працівниками підприємства, 05.03.2022 внаслідок авіаудару Російської Федерації пошкоджено орендоване майно підприємства, зруйновані виробничі приміщення, засоби виробництва та виготовлена продукція. Надані відповідачем докази доводять, що у період за який позивач просить стягнути середній заробіток (з 02.06.2022 по 18.10.2022) порушення зобов`язання щодо розрахунку при звільненні сталося внаслідок ведення бойових дій та дії обставин непереборної сили, що на підставі частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за цим зобов`язанням. Статтею 15 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, здійснюється за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та або/поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел передбачених законодавством. З огляду на викладене, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у період з 02.06.2022 по 18.10.2022 - задоволенню не підлягають. Судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed