Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача комунального підприємства «Житомирводоканал» Житомирської міської ради (далі - відповідач) 500 000,00 грн моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2018 водій [PERSON] , [INFO] , здійснюючи рух на автомобілі марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул.Чуднівській в м.Житомирі, здійснив наїзд на матір [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) - [PERSON] , [INFO] , яка перетинала проїзну частину по не регульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2021 у справі за №295/17551/19 до [PERSON] , [INFO] , застосовано примусові заходи медичного характеру, шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом, до виходу з хворобливого стану, після чого може предстати перед судом. У позові вказано, що транспортний засіб марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , належить на праві власності КП «Житомирводоканал» і знаходився у службовому користуванні [PERSON] , який являвся працівником відповідача. Позивач посилається на те, що смертю матері їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в глибоких моральних стражданнях, пов`язаними із жахливою та раптовою смертю найріднішої людини. Щодня позивач відчуває тугу по матері, постійні негативні переживання та спогади, емоційне виснаження, порушення сну, насторогу, нервову напругу, знижений та нестійкий настрій. Крім того, внаслідок щоденної постійної нервової напруги, спричиненої загибеллю [PERSON] , почались проблеми зі здоров`ям у батька позивача, у зв`язку із чим, окрім переживання через смерть матері, позивач щодня переживає за стан здоров`я батька. Зважаючи на фізичні та душевні страждання, яких зазначала позивач, розмір завданої моральної шкоди вона оцінює у 500 000,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.10.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Згідно з протокольною ухвалою суду від 24.06.2022 підготовче провадження у справі було завершено та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні за його участі позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що рішенням суду на користь брата позивача [PERSON] було стягнуто моральну шкоду, при цьому, [PERSON] діяв лише від власного імені та не був представником всіх потерпілих, зокрема позивача. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача у судовому засіданні за його участі проти позову заперечував. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якій вказав, що з відповідача вже стягнуто на користь представника потерпілих моральну шкоду у сумі 200000,00 грн, тому у задоволенні позову просив відмовити. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 03.10.2018 водій [PERSON] , [INFO] , здійснюючи рух на автомобілі марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Чуднівській в м. Житомирі, здійснив наїзд на [PERSON] , [INFO] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці. Загибла [PERSON] була матір`ю позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2021 у справі за №295/17551/19 до [PERSON] , [INFO] , застосовано примусові заходи медичного характеру, шляхом його госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом, до виходу з хворобливого стану, після чого може предстати перед судом. Власником транспортного засобу марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , є КП «Житомирводоканал» та знаходився у службовому користуванні [PERSON] , який являвся працівником відповідача. Зазначені обставини не заперечувалися сторонами, а тому за частиною першою статті 82 ЦПК України не підлягають доведенню. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу змісту глави 82 ЦК України видно, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-108цс13, яка підтримана Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 760/28302/18-ц. За змістом статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. На підставі вищевикладеного, суд виходить з того, що саме КП «Житомирводоканал» несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини в її заподіянні, оскільки перед потерпілими несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що з відповідача вже стягнуто на користь представника потерпілих моральну шкоду у сумі 200 000,00 грн, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зазначену шкоду було стягнуто на користь [PERSON] . Будь-яких відомостей про те, що таку шкоду було стягнуто на відшкодування шкоди всім потерпілим, у тому числі, позивачу, матеріали справи не містять. Оцінюючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що внаслідок загибелі [PERSON] почались проблеми із здоров`ям у батька позивача, у зв`язку із чим, окрім переживання через смерть матері, позивач щодня переживає за стан здоров`я батька, оскільки будь-яких доказів того, що до погіршення стану здоров`я батька безпосередньо привели моральні переживання, пов`язані із загибеллю дружини, матеріали справи не містять. З урахуванням характеру отриманих позивачем переживань, виходячи з засади розумності та справедливості, суд стягує з відповідача на користь позивача 200 000,00 грн моральної шкоди, завданої смертю матері [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 2 000,00 грн.

Outcome: partial