Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 24.11.2017 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що бажає розірвати шлюб у зв`язку з тим, що спільне проживання однією родиною стало неможливим. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки подружжя має несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Зазначила, що через безлад в сімейному житті, позивач втратила спокій та життєві зв`язки, не може вести нормальне життя, що ставить під загрозу її благополуччя, як в матеріальному, так і духовному плані. Сторони припинили вести спільне господарство. Позивачка повідомила, що фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2022 року. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 24.06.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 24.06.2022 та копію позовної заяви із доданими до неї документами, було отримано відповідачем 17.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений ухвалою суду від 24.06.2022, від відповідача відзив на позов не надійшов. Натомість, 02.12.2022 до суду надійшла заява від відповідача про відсутність у нього заперечень щодо задоволення позову. При цьому, судом враховано, що відсутність заперечень щодо задоволенню позову не є тотожним визнанню позовних вимог, яке, крім іншого, має бути безумовним. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача на адресу суду не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.11.2017 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївські області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24.11.2017, актовий запис № 822. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 2) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с.3) Також судом встановлено, що наразі подружжя спільне господарство не веде і разом не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 992, 40 гривень, що підтверджується квитанцією № N1GY14400М від 26.05.2022. (а.с. 1а) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992, 40 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved