Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

1. Описова частина 03.08.2022\~ТОВ "Кредитні\~Ініціативи"\~звернулось з\~вказаним позовом,\~у якому\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на свою\~користь заборгованість\~за кредитом, яка станом на 15.02.2022 становить - 94 817,23 грн та включає 3 % річних на суму боргу, в розмірі 5 120,84 грн та суму заборгованості за інфляційними витратами в розмірі 89 696,39 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» обґрунтовані тим, що 06.03.2008 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізична особа - [PERSON] уклали Кредитний договір №25, з подальшим внесення змін та доповнень. 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний» промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення, в тому числі і за договором від 06.03.2008 року № 25 позичальником згідно якого є [PERSON] , Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.15, було стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» з [PERSON] заборгованість з відсотків у розмірі 56 690,53 гри та пені у розмірі 19 784,56 грн, а також судових витрат 1 697,87 грн. В результаті невиконання умов договору щодо повернення боргу за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, нараховану відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 15.02.2022 року становить - 94 817,23 грн та включає суму заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України 3 % річних на кредитну заборгованість в розмірі 5 120,84 грн та суму заборгованості за інфляційними витратами в розмірі 89 696,39 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Трофімов А.В. проти задоволення позову заперечив із тих підстав, що позивач неправомірно нарахував суму боргу за інфляційними втратами, вказавши неіснуючу суму боргу. Борг за кредитом [PERSON] був погашений 21.02.20217 До вимог про стягнення 3% річних, нарахованих до 21.02.2017 року просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] та представника відповідача адвоката Трофімова А.В. наявні заяви із проханням справу слухати за їх відсутності. Представник позивача підтримав позов, представник відповідача проти задоволення позвозу заперечив. 2. Мотивувальна частина Релевантні норми права За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 257 ЦК України). Фактичні обставини, встановлені судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Судом встановлено, що 06.03.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №25, із доповненнями, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 120\~000 грн, зі сплатою щомісячно процентів за користування кредитом та поверненням усього кредиту не пізніше 01.03.2017 (а.с. 11-18). 17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення, в тому числі і за договором від 06.03.2008 року № 25, позичальником згідно якого є [PERSON] (а.с. 31-43). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2015 у справі № 2743/6918/14-ц частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за процентами у розмірі 56 690,53 грн та пеню у розмірі 19 784,56 грн (а.с. 8-10, 22-23). Відповідно до розрахунку заборгованості, ТОВ «Кредитні ініціативи» нарахувало [PERSON] 3% річних за період із 26.11.2014 до 21.02.2017, в розмірі 5120,84 грн та інфляційні втрати за період із грудня 2014 року до січня 2022 року в розмірі 89\~696, 39 грн (а.с. 20-21). Згідно цього ж розрахунку, вбачається, що [PERSON] вніс платежі на погашення боргу за кредитом 17.11.2016 року -1365,14 грн, 21.12.2016 року - 266,78 грн, 23.12.2016 року - 909,09 грн, 20.02.2017 року - 17 100 грн, 21.02.2017 року - 55 919,30 грн. Тобто, станом на 21.02.2017 борг за рішенням суду від 28.12.2015 у справі № 2743/6918/14-ц, відповідачем погашено. 3 % річних позивачем нараховано на суму заборгованості 76475, 09 грн із 26.11.2014 до 17.11.2016, та у подальшому до 21.02.2017, на суму боргу, із врахуванням внесених [PERSON] грошових коштів на погашення боргу. Починаючи із 22.02.2172, сума боргу за кредитом у розрахунку нарахованих 3% річних значиться 0 грн та із 22.02.2017 3 % річних не нараховано. Разом із тим, із цього ж розрахунку боргу вбачається, що інфляційні втрати, позивачем нараховані за період із грудня 2014 року до січня 2022 року на суму боргу, розмір якого постійно змінювався та не узгоджується із розміром бору за цим же кредитом, що відображений в зазначеному в розрахунку 3 % річних та об`єктивно не підтверджуються доказами, які долучені до позову. Позивачем суду не надано суду доказів про наявність іншого розміру боргу [PERSON] за кредитним договором, окрім боргу в розмірі 76475,09 грн, що стягнутий за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2015 у справі № 2743/6918/14-ц та погашений відповідачем 21.02.2017. Таким чином, суд вважає, що долучений до позову розрахунок боргу, в частині нарахування інфляційних втрат не є достовірним доказом. Отже, через ненадання позивачем доказів наявності іншого розміру боргу, окрім як стягнутих за судовим рішенням від 28.12.2015 та недоведення доказами інфляційних втрат в розмірі 89\~696, 39 грн, суд відмовляє у задоволенні позову цій частині за недоведення позовних вимог. У задоволенні решти позову, в частині стягнення боргу - 3% річних, нарахованих до 21.02.2017 в розмірі 5120,84 грн суд відмовляє за спливом строку позовної давності, оскільки трирічний строк позовної давності за цією вимогою сплив 21.02.2020, тоді як позов до суду надійшов 03.08.2022. Таким чином, суд повністю відмовляє у задоволенні позову. Розподіл судових витрат Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для компенсації судових витрат позивача відсутні.

Outcome: dismissed