Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

29 вересня 2022 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що 24 лютого 2003 року вона вступила у зареєстрований шлюб із відповідачем, який на даний час розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , та ще двоє дітей: [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження. Діти проживають разом із позивачем. Відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року у цивільній справі №183/690/18 відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На даний час їх із відповідачем дочка [PERSON] досягла повноліття, але, разом із тим, вона навчається на 1 курсі денної форми навчання КЗ «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж» ДОР 1 рівня. Позивач зазначає, що після досягнення дочкою повнолітня відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддавати на утримання дочки. Дочка не працює, власних коштів позивача на оплату навчання та коштів, пов`язаних із навчанням (кошти на переїзди у місто, де вона навчається, харчування, тощо) не вистачає, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 03 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, 07 грудня 2022 року представник позивача адвокат Берест О.М. подав до суду заяву, у якій просив цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 07 грудня 2022 року подав до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги визнає, просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково з огляду на таке. Судом встановлено, що 24 травня 2003 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /а.с.07/. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.07/. Також встановлено, що [PERSON] досягла повнолітнього віку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року у справі №183/690/18 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2018 року до досягнення дітьми повноліття /а.с.12/. Як вбачається із копії довідки від 26 вересня 2022 року №247, виданої Керносівським старостинським округом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, повнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає з матір`ю [PERSON] , 1985 року народження, за адресою: [ADDRESS] /а.с.11/. У відповідності до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою Комунального закладу «Дніпровський базовий фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» 1 рівня акредитації акушерського відділення 1 курсу денної форми навчання /а.с.11/. Оскільки повнолітня дочка сторін продовжує навчання, у зв`язку із навчанням не може працювати, суд приходить до переконання, що вона потребує матеріальної допомоги. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітній дочці, судом не встановлено. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу його повнолітній дочці на час її навчання. Разом із тим, відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітньої дочки на час її навчання. У зв`язку із наведеним, приймаючи до уваги матеріальне становище дочки сторін, яка навчається, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також із урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що в межах заявлених позивачем позовних вимог із відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову, а саме з 29 вересня 2022 року і до досягнення дочкою сторін [PERSON] , 23 років, за умови її навчання, у зв`язку із чим, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Частковість задоволення позову полягає у тому, що суд вважає за необхідне визначити час закінчення обов`язку сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, який є моментом закінчення навчання, а у випадку продовження навчання досягнення донькою 23 років. Вказане викликане змістом частини 1 статті 199 СК України, якою передбачено такий обов`язок батька/матері у випадку продовження навчання сина/доньки до досягнення двадцяти трьох років. Крім того, у відповідності до ст. 201 СК України - до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів до відносин щодо сплати аліментів на утримання повнолітніх доньки/сина не застосовуються. Відтак, суд відмовляє у частині позову щодо визначення мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial