Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] та визнання заповіту [PERSON] від 16 березня 2001 року недійсним. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 02.02.1991 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В результаті приватизації 04.04.1995 року [PERSON] отримав право власності на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.12.2000 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 16.03.2001 року [PERSON] складено заповіт на користь відповідачки [PERSON] . 02.07.2014 року було знов укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивачка звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини. 05.11.2019 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори повідомлено [PERSON] про те, що 17.05.2016 року її представником [PERSON] отримано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 23 березня 2020 року. 25 лютого 2020 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача заперечує проти позову і просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 23 березня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме належним чином засвідченої копії спадкової справи після смерті [PERSON] у Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса. У підготовче засідання 23 березня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду сповіщалися належним чином. 21.02.2020 року від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. 18 березня від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 23 березня 2020 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за відсутності позивача і її представника. У зв`язку із неявкою сторін справу розглянуто у відсутності осіб, що беруть участь у справі. Підготовче засідання відкладено на 24 травня 2022 року. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі та витребувано від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса. -належним чином засвідчену копію спадкової справи [PERSON] . 25 лютого 2020 року представником відповідача [PERSON] в її інтересах подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено що [PERSON] в період з 2000 року до часу смерті [PERSON] знаходилася з ним у фактичних шлюбних відносинах. 16 березня 2001 року [PERSON] було складено заповіт на користь [PERSON] , яким він зробив наступне розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер і відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] , автомобілю. У встановлений законодавством строк шість місяців з дня смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до Першої Одеської державної нотаріальної контори ГТУЮ в Одеській області із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не виявилося можливим, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на майно потрапили до позивачки і вона відмовлялася надати їх до спадкової справи. Ухвалою суду від 02 квітня 2020 року зустрічну позовну заяву повернуто. 25 лютого 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: інформацію про перетин кордону України [PERSON] в період з 1994 року по 2015 року включно; інформацію про шлюб укладеній між [PERSON] та [PERSON] 02.07.2014; інформацію про право власності [PERSON] на транспортні засоби станом на 10.10.2015, а також інформацію про власника легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] ; оригінал трудової книжки [PERSON] , документи, що підтверджують сплату нею вартості надлишкової площі при приватизації квартири [ADDRESS] ; копію інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] . У підготовче засідання 25 травня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. У судовому засіданні оголошено перерву до 25 червня 2020 року. 15 червня 2020 року представником відповідача [PERSON] повторно подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою суду від 24 червня 2020 року зустрічну позовну заяву повернуто. 12 червня 2020 року представником позивача [PERSON] подано заяву і долучено копії спадкової справи [PERSON] на виконання ухвали від 23 березня 2020 року. 25 червня 2020 року представником відповідача [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності. У підготовче засідання 25 червня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. Представником позивача подано заяву про залучення третьої особи [PERSON] . У судовому засіданні оголошено перерву до 14 липня 2020 року. 01 липня 2020 року представником відповідача [PERSON] повторно подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року зустрічну позовну заяву було залишено без руху та надано час на виправлення недоліків, а саме : сплатити судовий збір. У підготовче засідання 14 липня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. У судовому засіданні оголошено перерву до 15 липня 2020 року. Ухвалою суду від 14 липня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третьої особи [PERSON] . 14 липня 2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. У підготовче засідання 15 липня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. У судовому засіданні оголошено перерву до 27 липня 2020 року. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності в порядку спадкування. 13 липня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та витребування документів. 27 липня 2020 від представника позивача [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву у якому сторона позивача заперечує проти зустрічного позову і просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі. У підготовче засідання 27 липня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. У судовому засіданні оголошено перерву до 10 серпня 2020 року. 27 липня 2020 від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, а саме Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року у справі 2-3112/05; Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2018 року у справі 522/22018/18; Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року у справі 522/607/19; копію сторінки реєстру нотаріальних дій, яка містить відомості посвідчення 16.03.2001 року заповіту [PERSON] . 03 серпня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. 07 серпня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та витребування документів. У підготовче засідання 10 серпня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. У судовому засіданні оголошено перерву до 24 вересня 2020 року. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано від архіву Приморського районного суду м. Одеси: -належним чином завірену копію Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року у справі 2-3112/05; -належним чином завірену копію Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2018 року у справі 522/22018/18; -належним чином завірену копію Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року у справі 522/607/19 З Суворовської державної нотаріальної контори м. Одеси належним чином завірену сторінку Реєстру нотаріальних дій, яка містить відомості посвідчення 16.03.2001 року заповіту [PERSON] . 17 вересня 2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: інформацію про право власності [PERSON] на транспортні засоби станом на 10.10.2015, а також інформацію про власника легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] ; оригінал трудової книжки [PERSON] , документи, що підтверджують сплату нею вартості надлишкової площі у розмірі 350 тисяч крб. при приватизації квартири [ADDRESS] ; копію інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] . У підготовче засідання 24 вересня 2020 року сторони не з`явилися, подали до суду клопотання про слухання справи за їх відсутність. У судовому засіданні оголошено перерву до 05 листопада 2020 року. Ухвалою суду від 02.10.2020 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів по справі та витребувано: -від Регіонального сервісного центра МВС в Одеській області інформацію про право власності [PERSON] на транспортні засоби станом на 10.10.2015, а також інформацію про власника легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] а також підставу і дату відчуження даного автомобілю [PERSON] на користь іншої особи; -від [PERSON] оригінал її трудової книжки, документи, що підтверджують сплату нею вартості надлишкової площі у розмірі 350 тисяч крб. при приватизації квартири [ADDRESS] , відомості про доход [PERSON] на час приватизації квартири, а саме у 1993-1995 роках; -від КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради копію інвентарної справи на квартиру [ADDRESS] . 05 листопада 2020 року головуючий суддя знаходився на лікарняному, отже розгляд справи був відкладений на 03 грудня 2020 року. 03 грудня 2020 року від представника [PERSON] надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. У підготовче засідання 03 грудня 2020 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. У судовому засіданні оголошено перерву до 02 березня 2021 року. У підготовче засідання 02 березня 2021 року з`явилися представник позивача і представник відповідача, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. Суд протокольною ухвалою закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті на 22 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи та витребування доказів., а саме: Призначено судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання: -Чи виконано підпис на заповіті, складеному від імені [PERSON] , саме [PERSON] ? -Чи виконано підпис на заповіті, складеному від імені [PERSON] , іншою особою з наслідуванням? -Чи виконано рукописний текст на заповіті, складеному від імені [PERSON] , іншою особою з наслідуванням ? Витребувати оригінал заповіту [PERSON] від 16 березня 2001 року посвідченого Потоня Є.С. державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 2-277, як зразок оригіналу підпису покійного [PERSON] . Доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ( м. Одеса, вул. Успенська, 83/85). 19 квітня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів для проведення судової почеркознавчої експертизи. У судове засідання 22 квітня 2022 року з`явилася представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були належним чином сповіщені. Про причини неявки суд не повідомили. Матеріали цивільної справи направлені для проведення експертизи до експертної установи. 20 вересня 2022 року до суду надійшов висновок експерта № 22-993. Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року поновлено розгляд справи і призначено до розгляду 22 листопада 2022 року. У судове засідання 22 листопада 2022 року з`явилася представник відповідача [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були належним чином сповіщені. Про причини неявки суд не повідомили. У судовому засіданні оголошено перерву до 13 грудня 2022 року. У судове засідання 13 грудня 2022 року сторони не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутність, від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява про слухання справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що в результаті приватизації 04.04.1995 року [PERSON] отримав право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі розпорядження органу приватизації № 59277 (т. 1 а.с. 29) та отримав свідоцтво від 04.04.1995 року про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] (т.1 а.с. 30). 16.03.2001 року [PERSON] складено заповіт на користь відповідачки [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі № 2-277, згідно якого зробив таке розпорядження: «усе моє майно, де б воно не було, та з чого б не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право заповідаю гр. [PERSON] » (т. 1 а.с. 13). 02.07.2014 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 691, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (т. 1 а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управляння юстиції, актовий запис № 10460 (т. 1 а.с. 19). Після смерті [PERSON] 12.05.2015 згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41769065 (т.1 а.с. 138) Першою Одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 58053052, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41769438 (т. 1 а.с. 142). Заявою № 771 від 12.10.2015 року, посвідченою державним нотаріусом двоюрідний брат померлого [PERSON] - [PERSON] звернувся до Першої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 136). Заявою № 985 від 14.12.2015 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Яковлєвою О.М., [PERSON] звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 147). Заявою № 263 від 07.04.2016, посвідченою державним нотаріусом Шатіловою О.В., [PERSON] звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 162). Заявою № 319 від 22.04.2016 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Яковлєвою О.М., [PERSON] звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори і вказала, що їй відомо про заповіт складений на користь [PERSON] та про прийняття обов`язкової частини спадщини як непрацездатна особа у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України. (т. 1 а.с. 169). Заявою № 361 від 17.05.2016 року, посвідченою державним нотаріусом Шатіловою О.В. представник [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю Щербула Анна Олександрівна звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом (т. 1 а.с. 168). 17.05.2016 року державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контори Шатілова О.В. відмовила у видачі свідоцтва про право власності на Ѕ (одну другу) частку у спільному майні подружжя, яке складається з: квартири [ADDRESS] громадянці Російській Федерації [PERSON] (т. 1 а.с. 172-173). Жодним зі спадкоємців не було отримано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . Спадкова маса складається з наступного майна: -квартири [ADDRESS] , що підтверджується розпорядженням органу приватизації від 04.04.1995 № 59277 (т. 1 а.с. 29) та свідоцтвом про право власності на житло від 04.04.1995 року, а саме квартиру [ADDRESS] (т.1 а.с. 30); - легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] , що підтверджується листом Регіонального сервісного центра МВС в Одеській області від 30.10.2020 року на ухвалу суду при витребування інформації від 02.10.2020 року (т. 2 а.с. 51). Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). В силу ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України, визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). У відповідності до ст.1\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» до непрацездатних громадян віднесені особи, які досягли встановленого пенсійного віку (60 років), або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. На день смерті [PERSON] його дружині [PERSON] було 68 років та вона була пенсіонеркою, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині. За таких обставин [PERSON] має успадкувати після смерті [PERSON] незалежно від наявності заповіту: 1/2 частину квартири [ADDRESS] та Ѕ частину легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] . Тобто спадкоємиця за заповітом [PERSON] має успадкувати після смерті [PERSON] також: 1/2 частину квартири [ADDRESS] та Ѕ частину легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , шасі (рама) № [NUMBER] . За правилами ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Та в разі, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За положеннями ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже за наявності спадкоємця за заповітом [PERSON] , та спадкоємиці першої черги [PERSON] , двоюрідний брат померлого - [PERSON] не одержав право на спадкування за законом. Твердження позивачки, що квартира [ADDRESS] є спільною власністю подружжя оскільки її приватизація відбулася за час шлюбу не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до пункту 4 частини 1 статті 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Позивачка [PERSON] є громадянкою Російської федерації на час приватизації квартири і дотепер, що підтверджується копією її паспорту (т. 1 а.с. 9) і як громадянин іншої держави не мала право на приватизацію квартири з державного житлового фонду України. Твердження позивачки щодо неналежності підпису в заповіті померлому [PERSON] спростовуються висновком експерта судової почеркознавчої експертизи № 22-993 від 20 вересня 2022 року (т. 2 а.с. 138-144). Згідно висновку експерта: 1.Рукописний запис « [PERSON] » у наданому на експертизу заповіті від 16.03.2001 року, складений від імені [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Потоня Є.С. та зареєстрований в реєстрі № 2-277, розміщений в графі «Підпис» виконаний [PERSON] . Досліджений рукописний запис « [PERSON] » виконаний без наслідування (почерку) [PERSON] . 2.Підпис від імені [PERSON] у наданому на експертизу заповіті від 16.03.2001 року, складений від імені [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Потоня Є.С. та зареєстрований в реєстрі № 2-277, розміщений ліворуч рукописного запису « [PERSON] » виконаний [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує це право. З урахуванням вищезазначеного та положень ст. ст. 1296-1299 ЦК України, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Факт звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання недійсним заповіту на користь [PERSON] слід вважати невизнанням права останньої на спадкування за заповітом. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання, а тому відповідності до ст.15 16 ЦК України, звернення [PERSON] до суду із зустрічною позовною заявою є належним засобом захисту своїх прав. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), якій міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заява представника відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними, що підтверджується висновком викладеним у Постанові Великої палати Верховного суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Також відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача [PERSON] , викладене у відзиві на зустрічну позовну заяв про застосування строку позовної давності до зустрічних позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто за умови прийняття спадщини [PERSON] у неї виникло обмежене речове право на спадкове майно як у спадкоємця цього майна Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Висновки Постанов Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 755/11453/17; від 30.06.2020 у справі № 637/897/17; від 20.05.2020 по справі № 303/6974/16; від 09.04.2020 у справі № 2-887/11 підтверджують право на звернення до суду спадкоємця за відсутності свідоцтва про право на спадщину. Отже, відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Про порушення свого права, а саме невизнання його [PERSON] , Казанцева дізналася лише після звернення [PERSON] до суду з позовною заявою про визнання недійсним заповіту, а тому строк позовної давності за зустрічними позовними вимогами [PERSON] пропущений не був. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витрати\~на професійну\~правничу допомогу, пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до змісту ч.1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач за зустрічним позовом понесла витрати по сплаті судового збору в розмірі 3280,70\~грн що підтверджується квитанцією від 14 липня 2020 року (т. 1 а.с. 218), на суму 171,00 грн. та квитанцією від 03 грудня 2020 року (т.2 а.с. 56), на суму 737,00 грн. та квитанцією від 01 березня 2021 року. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення ним витрат на судових витрат у розмірі 4188,70 грн. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] суд вважає повністю обґрунтованими, доведеними відповідними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved