Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 18.07.2006 року. Вказує, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . У порушення умов договору позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на дату смерті заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 5 635,16 грн. Позивачем на адресу відповідної нотаріальної контори та відповідача направлялись претензії кредитора, однак жодних дій не було виконано, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 5 635,16 грн., згідно кредитного договору № б/н від 18.07.2006 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2022 року витребувано з Центру надання адміністративних послуг у місті Луцьку належним чином завіреної копії довідки про склад сім`ї та реєстрацію осіб та витребувано в Першої Луцької державної нотаріальної контори належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача до судового засідання подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 18.07.2006 року та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг (а.с. 39-55). [INFO] позичальник [PERSON] помер (а.с. 56). Позичальник [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату смерті його заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 18.07.2006 року, згідно наданого до суду розрахунку, становить 5 635,16 грн. (а.с. 7-17). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ст.ст.1282, 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Судом з матеріалів спадкової справи, встановлено, що спадкова справа, після смерті [PERSON] заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» про включення кредиторської вимоги в спадкову масу (а.с. 104-110). Інших заяв про вступ у спадкові права, після смерті [PERSON] та визначення спадкової маси, у встановлений законом строк для прийняття спадщини, до нотаріальної контори не надходило. Таким чином, оскільки, спадкове майно, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутнє, свідоцтва про право на спадщину відповідач не отримував, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити за безпідставністю. Посилання позивача на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, суд до уваги не бере, оскільки, відповідальність спадкоємця за борги спадкодавця носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого цією особою. При цьому, наявність будь-якого спадкового майна [PERSON] не встановлено. Оскільки, у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed