Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 09 листопада 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] згідно якої 09 вересня 2006 року між сторонами укладено шлюб від якого мають двох дітей. Останніми роками стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, адже вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Із вересня 2020 року сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем. Із грудня 2021 року сторони не ведуть сімейне життя, шлюбних стосунків не підтримують, тому збереження їх шлюбу є неможливим, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. Спір між сторонами про місце проживання дітей відсутній, сторони домовились, що діти проживатимуть із матір`ю. У зв`язку із цим позивач просить розірвати шлюб. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА 2. 20 грудня 2022 року [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій вказала, що проживають окремо близько двох років та не ведуть спільного господарства, примиритись за цей час їм не вдалось, тому просить не надавати терміну для примирення та розірвати шлюб, залишити набуте в шлюбі прізвище, судові витрати залишає за собою, спору щодо місця проживання дітей немає. 3. 20 грудня 2022 року [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу, терміну для примирення просить не надавати. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 5. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6. 09 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . 7. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 8. Із позовної заяви, заяв позивача і відповідача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини і не проживають разом та не ведуть спільного господарства протягом двох років, їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер, примирення між ними неможливе, адже їх неодноразові спроби зберегти шлюб не принесли результатів. 9. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх шлюб необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивач має право надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем. 10. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 11. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 12. У заяві позивач вказала, що судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved