Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

28.09.2022 року ТОВ «ООЕК » звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що постачає електроенергію за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок № [NUMBER] . Споживачем послуги є відповідач. В період з лютого 2020 року - грудень 2021 року споживач не оплатила надані позивачем послуги, в результаті станом на січень 2022 року заборгованість за спірну послугу становить 13 329,80 грн. Від вирішення спірного питання в досудовому порядку відповідач ухиляється. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористалась. Дослідивши матеріали справи, наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ТОВ «ООЕК » компанія яка забезпечує передачу електричної енергії, здійснює свою діяльність на основі ліцензій. Відповідач є споживачем електричної енергії для власних потреб за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Так, відповідно до «Привал роздрібного ринку, електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, договорів про приєднання до умов договору, шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Зазначене узгоджується із загальними засадами цивільного права, за якими договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст. 639 ЦК України), а відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Сам по собі факт відсутності договору про надання житлово-комунальної послуги не є підставою звільнення споживача від оплати послуги. Зазначене узгоджується із судовою практикою Верховний Суду України, (зокрема, постанова від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15), за якою праву споживача отримувати вчасно і відповідної якості житлово-комунальну послугу прямо відповідає його обов`язок сплачувати ці послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживачі електричної енергії, зокрема, зобов`язані: -сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору -дотримуватися нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії -дотримуватись умов укладених договорів Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, фактично отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 4.12 ПРЕЕ визначено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. В період з лютого 2020 року - грудень 2021 року відповідач своєчасно не здійснила оплату за спожиту електроенергію, в результаті станом на січень 2022 року заборгованість за спірну послугу становить 13 329,80 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок відповідачем не спростований. Підстави для зменшення відповідачам у встановленому законодавством порядку розміру плати за комунальну послугу, звільнення відповідачів від її оплати, визначені статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - відсутні. Враховуючи викладене, позивачем правильно обраний спосіб захисту порушеного права, позов є доведеним. Судові витрати, документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку статті 141 ЦПК.

Outcome: approved