Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 26.11.2021 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Напара Маріетта Віталіївна звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.02.2017 року між [PERSON] і [PERSON] Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 38. У липні 2021 р. сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства і звернулися до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про розірвання шлюбу. 14.09.2021 року шлюб між сторонами розірвано Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено актовий запис № 44. У період шлюбу сторони придбали транспортний засіб марки «Mazda CX-5», державний номер [NUMBER] , VIN-номер [NUMBER] , який було зареєстровано за відповідачем та є спільною власністю подружжя. 28.07.2021 р. відповідач здійснила відчуження транспортного засобу, який належав подружжю на праві спільної сумісної власності. Позивач не надавав своєї згоди на перереєстрацію (відчуження) транспортного засобу, грошові кошти після продажу транспортного засобу від відповідача не отримував. Середня ринкова вартість транспортного засобу марки MAZDA CX-5 , рік випуску: 2017, об`єм двигуна 2191 см. куб., станом на дату оцінки складає 568 820,00 гривен, що підтверджується висновком експерта від 10.11.2021 року № 451т21. Таким чином, відповідач порушила право власності позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку. Позивач вважає, що поновленням порушеного права є виплата [PERSON] грошової компенсації [PERSON] в сумі 1/2 частин ринкової вартості відчуженого транспортного засобу, що узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 444/848/16-ц. Позивач просить в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача грошову компенсацію на 1/2 частку вартості транспортного засобу MAZDA CX-5, 2017 року випуску, об`єм двигуна 2191 см. куб., ідентифікаційний номер (VIN): [NUMBER] , у розмірі 284 410,00 грн. Відповідач відзив у встановленому порядку не подала. Заяви (клопотання) учасників справи: представник позивача адвокат Напара М. В. на адресу суду подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11.01.2022 р. (а.с. 42-43). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.08.2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Напара М. В. про витребування доказів від Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Дніпропетровській області, закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.09.2022 року (а.с. 100-102). В судове засідання призначене на 12.12.2022 року: позивач [PERSON] - не з?явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS (а.с. 153). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. представник позивача [PERSON] адвокат Маріетта Віталіївна - не з?явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS (а.с. 154). На адресу суду подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення. відповідач [PERSON] - не з?явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS (а.с. 155). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21 лютого 2017 року, про що Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис № 38. Як зазначено позивачем, у липні\~2021\~р.\~сторони припинили\~шлюбні відносини\~та ведення\~спільного господарства\~і звернулися\~до органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану з\~заявою про\~розірвання шлюбу.\~ Відповідно до\~свідоцтвапро розірвання шлюбу від 14.09.2021 року шлюб між сторонами розірвано, про що Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис № 44. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в період шлюбу, а саме 29.06.2017 року сторони придбали транспортний засіб марки «Mazda CX-5», державний номер [NUMBER] , VIN-номер [NUMBER] , який було зареєстровано за відповідачкою [PERSON] . На підтвердження отриманих доходів на придбання транспортного засобу позивачем надано до суду копії податкових декларацій платника єдиного податку ФОП за 1, 2 квартали 2017 р. , платіжних документів про сплату єдиного податку ФОП за 1, 2 квартали 2017 р. Згідно податкових декларацій загальний обсяг доходу за 1, 2 квартали 2017 року склав 972 043 грн. Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС від 27.08.2021 року № 31/4-191аз, за громадянкою [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] зареєстровано транспортний засіб марки MAZDA CX-5, рік випуску: 2017, об`єм двигуна 2191 см. куб. 28.07.2021 р. вищевказаний транспортний засіб перереєстровано на нового власника. Згідно документів отриманих від Регіонального сервісного центру МВС за ухвалою суду від 16.08.2022 року, вартість реалізованого автомобіля склала 20 000 грн. Як зазначено позивачем, він не надавав своєї згоди на перереєстрацію (відчуження) транспортного засобу, грошові кошти після продажу транспортного засобу від відповідачки не отримував. Відповідач на спростування цих доводів, доказів до суду не надала. Згідно висновку експерта від 10.11.2021 року № 451т21 середня ринкова вартість транспортного засобу марки MAZDA CX-5 , рік випуску: 2017, об`єм двигуна 2191 см. куб. ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] станом на дату оцінки складає 568 820,00 гривен. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у поданій заяві на адресу Шевченківського районного суду м. Львова, зазначає, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначену позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року в справі № 372/504/17. Тобто, Верховний Суд відновив абсолютну презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. За вказаних обставин, марки «MazdaCX-5», державний номер [NUMBER] , був придбана сторонами в період перебування в шлюбі, за спільні сумісні кошти, а отже являється об`єктом спільної сумісної власності та підлягає поділу в рівних частинах. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховав його, таке майно чи його вартість враховується при поділі. Відповідач здійснила відчуження транспортного засобу, який належав подружжю на праві спільної сумісної власності, без згоди позивача як іншого із подружжя, чим порушила право власності позивача. Поновленням порушеного права є виплата [PERSON] грошової компенсації [PERSON] в сумі 1/2 частин ринкової вартості відчуженого транспортного засобу в розмірі 284 410,00 грн. Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 444/848/16-ц. Згідно правових висновків Верховного Суду у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливістю встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи (Постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, Постанова Верховного Суду від 07 квітня 2021 р. № 402/849/18). Отже,\~вимога про\~стягнення грошової\~компенсації вартості\~1/2\~частини транспортного\~засобу,\~який є\~об`єктом спільної\~сумісної власності\~є обґрунтованою\~. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до частини першої ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини другої ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Отже, у зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3 844,10 грн., а саме, судовий збір у розмірі 2 844,10\~грн. підтверджені\~витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 1000,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved