Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредит-капітал»\~про повернення\~коштівв сумі 13 692,59 грн., стягнутих за виконавчим написом від 05.05.2021, за реєстровим № 8845, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., який рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2022 було визнано таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 16.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлямвся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції. Відповідач правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Враховуючи те,\~що учасники\~справи належним\~чином повідомлені\~про день\~та час\~розгляду справи,\~суд вважає\~за можливе,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~розглянути справу\~у відсутності\~сторін на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~не здійснюючи\~фіксування судового\~процесу. Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Фактичні обставини, встановлені судом. 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №8845, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором №010-20992-110408 від 11.04.2008 за період з 06.10.2017 по 05.04.2021 в загальному розмірі 13 692,59 грн. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.03.2022 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. зареєстрований в реєстрі за №8845. Рішення набрало законної сили 14 квітня 2022 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оскільки рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03 березня 2022 року у справі №465/840/22 виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 05 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №8845 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості за кредитним договором №010-20992-110408 від 11.04.2008 в загальному розмірі 13 692,59 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню, відтак, отримані відповідачем на підставі вказаного виконавчого напису кошти у зазначеній сумі підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Та обставина, що між банком та позивачем існують договірні відносини, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з банку грошових коштів, які безпідставно були йому перераховані на підставі виконавчого напису нотаріуса, який не підлягає виконанню, так як питання про наявність або відсутність заборгованості позивача перед банком за кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду. Такі висновки узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову в розмірі 793,92 грн. Представником ползивача подано заяву про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу у сумі 4000 гривень. До заяви долучено Акт №2 наланих послуг до Договору про надання правовоїх допомоги №118-02 від 20 червня 2022 року. Виходячи з вимог ст.137, 141 ЦПК України, враховуючи вимоги співмірності з ціною позову, складністю справи, розумності витрат на правничу допомогу, суд вважає обгрунтованими судові витрати у розмірі 3000 гривень, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved