Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

29.07.2022 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Сторони перебували в шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , проте надалі такий шлюб було розірвано за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2020. Крім того, за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 позивачу було присуджено стягувати аліменти на користь відповідача на утримання їх дочки у розмірі 1/3 частини всіх доходів батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення нею повноліття. Однак, позивач не згодний з таким розміром стягуваних аліментів, оскільки змінився його сімейний стан та вважає, що розмір аліментів слід змінити на 1/4 частини всіх доходів батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 11.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували в шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області. Також, за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 позивачу було присуджено стягувати аліменти на користь відповідача на утримання їх дочки у розмірі 1/3 частини всіх доходів батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення нею повноліття (а.с. 6-7). Позивач не згодний з таким розміром стягуваних аліментів та вважає, що розмір аліментів слід змінити на 1/4 частини всіх доходів батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач посилається на те, що змінився його сімейний стан. Так, 24.03.2022 було укладено шлюб між ним та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Позивач додав до позовної заяви копії квитанцій про сплату аліментів, які він самостійно сплачував у більшому розмірі, а саме 2700 грн. щомісячно (а.с. 8), тобто виходячи з розміру прожиткового мінімуму, який становив 2318 грн (2020 рік), а також зазначив в позові, що повністю та більше забезпечував рекомендований законом розмір аліментів на одну дитину. Згідно з довідки органу місцевого самоврядування від 06.06.2022 за №1244 (а.с. 11), слідує, що позивач дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Склад його сім`ї: дружина [PERSON] , 1990 р.н., пасербиця [PERSON] , 2014 р.н., син [PERSON] , 2022 р.н. (проживає без реєстрації). Позивачем до позову додано також довідку від Управління соціального захисту населення від 26.07.2022 за №195 (а.с. 12), з якої слідує, що його дружина [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини: червень 2022 року - у розмірі 860,00 грн; липень 2022 року - у розмірі 860,00 грн. Всього: 1720,00 грн. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Отже, з огляду на особливість предмету спору, позивачу в даному судовому процесі необхідно було довести чи дійсно, внаслідок зміни його сімейного або матеріального стану, погіршення здоров`я та інших випадків, є правові підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів для їх платника. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з [PERSON] . А тому змінився і матеріальний стан, адже із створенням нової сім`ї та народженням другої дитини збільшилась і потреба в їх матеріальному забезпеченні. Відповідно до ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач сплачує аліменти за рішенням суду тільки на дитину від першого шлюбу, тобто в межах, передбачених законом для утримання однієї дитини. Інших стягнень за рішенням суду не має. Належних доказів на підтвердження суттєвого погіршення матеріального стану позивача, його дружини, погіршення здоров`я когось з них, суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, можна зробити висновок, що рекомендований Сімейним кодексом України розмір аліменітв, виражений у частці від доходів, на одну дитину становить 1/4 частину. \~ \~ \~ \~Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги, що 24.03.2022 позивач уклав шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінився його сімейний стан, у шлюбі у нього народилась дитина - син [PERSON] , та враховуючи інтереси обох дітей, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме слід зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 з 1/3 частки від доходу [PERSON] на 1/4 на утримання сина [PERSON] , [INFO] не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved