Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом з вимогою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , котрий продовжує навчання, у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, до завершення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач сплачував аліменти за рішенням суду до повноліття дитини, однак після досягнення сином 18 років батько повністю перестав забезпечувати дитину. В подальшому, у 2019 році [PERSON] вступив до Київського коледжу міського господарства Таврійського університету імені В.І. Вернадського з терміном навчання до 30.06.2022. Станом на день звернення до суду [PERSON] є студентом 3 курсу Таврійського університету імені В.І. Вернадського денної форми навчання, з терміном навчання з 09.09.2022 по 30.06.2024. Вказує на те, що син хворіє низкою захворювань, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері, а обов`язок щодо утримання дитини батьки несуть солідарний. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2022 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 05.10.2022 від відповідача до суду надійшов відзив, у відповідності до якого не заперечує надавати матеріальну допомогу сину, однак зазначає, що має також іншого сина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти за рішенням суду. Узагальнюючи викладене, вважає за можливе сплачувати аліменти у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючисаме з 30.09.2022 по 30.05.2024 на його особисті банківські реквізити. Стороною позивача 13.10.2022 подано відповідь на відзив, згідно якого вказано, що син [PERSON] постійно проживає з матір`ю, яка піклується про нього, при цьому син є хворобливим, потребує постійних медичних обстежень, а розмір аліментів у сумі 1 500 грн., враховуючи скрутну економічну ситуацію в країні, війну та підвищення цін, не забезпечить матеріальних потреб сина. 17.10.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими підтримує викладене у відзиві в повному обсязі. 08.11.2022 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи - [PERSON] . В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо ндання матеріальної допомоги, однак в сумі 1 500 грн. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просив стягнути аліменти, але не в тому розмірі, про який зазначила його матір. Не заперечував і щодо 1 500 грн. В подальшому, у зв"язку з відключенням електропостачання і неможливістю продовжувати розгляд справи з участю сторін, позивач подала письмову заяву про зміну способу стягнення аліментів та про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 30.09.2022 по 30.06.2024. Відповідач та його представник за неможливості продовження розгляду справи також подав заяву, вмотивовану тим, що враховуючи зміну способу стягнення алміентів, визнає аліментні зобов`язання у розмірі 1 500 грн. з 30.09.2022 по 30.06.2024. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а подальшу відсутність учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду справи, суд розглядає справу без участі сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2001. Встановлено, що син - [PERSON] проживає з матір"ю, що підтверджується Інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, та не спростовано стороною відповідача. [PERSON] є студентом 3 курсу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського денної (заочної) форми навчання. Термін навчання з 30.09.2022 по 30.06.2024. В матеріалах справи міститься Наказ № 594-с/д від 09.09.2022 про зарахування на навчання [PERSON] до Таврійського Національного університету ім. В.І. Вернадського з 30 вересня 2022 студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету. Зокрема, довідка, надана директором навчально - наукового інституту муніципального управління та міського господрства Таврійського Національного університету ім. В.І. Вернадського - В.Б. Кисельова про кінцевий термін навчання. (а.с.10) Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Сімейний кодекс України грунтується на принципі рівності прав та обовязків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобовязані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідачем не заперечувався вказаний факт і необхідність надання повнолітньому сину матеріальної допомоги. Позивачем уточнено позовні вимоги, а саме просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1 500 грн., починаючи з 30.09.2022 по 30.06.2024. Зважаючи на викладене, фактично визнання вимог позову відповідачем, та з врахуванням інтересів сина, суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів у розмірі 1 500 грн., починаючи з дати зарахування дитини до навчального закладу, а саме з 30.09.2022. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved