Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 21.09.2018 у виконавчому комітеті Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франкіської області, актовий запис № 2. Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2018 він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Спільне життя з нею не складається, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. Подружні відносини між ними припинилися з січня 2020 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, шлюб розірвати, судові витрати залишити за ним. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.07.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до рогляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 16 серпня 2022 року від позивача поступила заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. 12 грудня 2022 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 21 вересня 2018 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 26.07.2022. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 3). Як вказав позивач, вони з відповідачкою проживають окремо з січня 2020 року, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Оцінка суду: беручи до уваги письмові заяви позивача, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що вони з відповідачкою спільно не проживають з січня 2020 року, про що свідчать дані про відмінність їхнього місця проживання, між ними припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Відповідачка заперечень з даного приводу не подавала. Позивач не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачкою неможливим. Оскільки він наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що понесені судові витрати позивач просить залишити за ним. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved