Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 08.11.2022 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради, в якому, просить суд, визнати за нею [PERSON] , [INFO] , уродженкою с.Свидя, Черняхівського району Житомирської області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну частку (пай), розміром 2,3788 умовних кадастрових гектарів, без визначення цієї частки меж в натурі (на місцевості), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в КСП «Дружба» с.Видибор Видиборської сільської ради Житомирського (Черняхівського) району Житомирської області, на підставі сертифікату серії ЖТ №0313258, виданого 15.03.2000 Черняхівською державною районною адміністрацією Житомирської області на підставі рішення від 08.02.2000 №30, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №255. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до розпорядження Черняхівської державної районної адміністрації №30 від 08.02.2000 їй була виділена земельна частка (пай), розміром 2,3788 умовних кадастрових гектари, розташованої в КСП «Дружба» с.Видибор Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0313258, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №255 від 15.03.2000. Оригінал вказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, у зв`язку з чим позивачем подано оголошенням в газету "Нове життя" за №35 (10929) від 09.09.2022 про визнання його недійсним. Позивач не може отримати дублікат правовстановлюючого документа, оскільки на даний час їх видача неможлива. Позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). У позовній заяві позивач просить розглянути справу у її відсутності в зв`язку з зайнятістю на роботі. Свою правову позицію викладену у позовній заяві підтримує повністю. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою від 10.11.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в цивільній справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 12:00 год. 01.12.2022 (а.с.13). 16.11.2022 до суду надійшла заява представник відповідача територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради, в якій вона просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Щодо рішення покладається на розсуд суду (а.с.15). 01.12.2022 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 20.12.2022 (а.с.17). 20.12.2022 сторони в судове засідання не з`явились. У позовній заяві позивач просила розглянути справу у її відсутності, в зв`язку з зайнятістю на роботі. Позов підтримує. Представник відповідача територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради в заяві від 15.11.2022 №02-11/2357, яка надійшла до суду 16.11.2022, просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Щодо рішення покладається на розсуд суду (а.с.15). У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Відповідно до повідомлення Головного управляння Держгеокадастру у Житомирській області від 02.09.2022 №545/30-22 згідно рішення Черняхівської районної державної адміністрації від 08.02.2000 №30 [PERSON] отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЖТ №0313258 зареєстрований за №255, середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 2,3788 га, вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнта індексації 21317,07 грн. Сертифікат виданий 15.03.2000. Копію сертифікату видати неможливо, оскільки він виготовлявся в одному екземплярі. Відповідно до земельно-облікових даних відділу Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] на території Видиборської сільської ради Житомирського (Черняхівського ) району Житомирської області не видавався. З 01.01.2013 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та земельні ділянки, здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с.5). Втрата оригіналу Сертифіката на право на земельну частку (пай) на території Видиборської сільської ради серії ЖТ №0313258, виданий Черняхівською РДА 15.03.2000 на ім`я [PERSON] , підтверджується оголошенням в газету «Нове життя» про визнання недійсним втраченого сертифіката від 09.09.2022 №35 (10929) (а.с.7). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України). Відповідно до\~ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати земельну ділянку в порядку паювання земель КСП у зв`язку із втратою сертифіката на земельну частку (пай). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (п. «ґ» ч. 1\~ст. 81 ЗК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із статтею 392 УЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Відповідно до пункту 1\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~(далі - Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (п. 2 Указу). Суд установив, що позивачу [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0313258 15.03.2000 на підставі розпорядження Черняхівської державної районної адміністрації №30 від 08.02.2000, розміром 2,3788 умовних кадастрових гектари, в КСП «Дружба» с.Видибор Видиборської сільської ради Черняхівського району Житморської області. Згідно п. 17 , сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950\~року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Так, у відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950) ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, зокрема ст.1 Протоколу №1 (1952) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Враховуючи, що позивач втратив оригінал правовстановлюючого документа - сертифікат на право на земельну частку (пай), його право на земельну частку (пай) підтверджується дослідженими судом доказами у справі, державний акт взамін сертифіката не видавався, зв`язку з чим позивач не може реалізувати своє право на отримання земельної ділянки в порядку паювання землі. Зазначені обставини свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай), а тому суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно з ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушено і позивач не просять стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, суд вважає за можливе судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved