Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на малолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 15 серпня 2014 року, який розірваний рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 08 лютого 2019 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року до досягнення ними повноліття. Покликається на те, що визначений судовим наказом розмір аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, належного їх утримання. Зазначає, що діти навчаються у школі, їх потреби значно зросли. Відповідач, участі у вихованні дітей не приймає, а матеріальну допомогу надає вкрай рідко, на даний момент вона не працює, так як, перебуває у декретній відпустці та не має можливості в повній мірі забезпечити потреби малолітніх дітей. Зазначає, що в зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, погіршення її матеріального стану, розмір стягуваних аліментів не відповідає звичним потребам їхніх спільних дітей, а тому, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме: на стягнення аліментів у частці від усіх видів доходів відповідача, зокрема, в розмірі 1/3, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшої дитини повноліття. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як з`ясовано судом, судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 17 серпня 2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року до досягнення ними повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ст.182СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст.183СК України\~встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст.181СК України\~у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягуваних за судовим наказом від 17 серпня 1918 року з відповідача\~з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року до досягнення ними повноліття на аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшої дитини повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дітей. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved