Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Адвокат Вуйка Віктор Анатолійович від імені заявниці звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, батько - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , громадянка України, та, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України В обґрунтування заяви вказує, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , [PERSON] [INFO] в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна народила доньку - [PERSON] та [INFO] в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна народила доньку [PERSON] . Однак зареєструвати своїх дітей за вимогами законодавства України заявниця не має можливості, оскільки документи, які підтверджують факт народження дітей, не відповідають нормам законодавства України, а саме видані на тимчасово окуповані території. У зв`язку з викладеним заявниця просить у судовому порядку встановити факт народження її дітей. В судове засідання заявниця та її представник не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у заяві про встановлення факту народження дитини представник заявниці [PERSON] - адвокат Вуйка В.А. просив розглядати справу за його відсутності та відсутності заявниці. Представник заінтересованої особи - Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи від представника заінтересованої особи до суду через електронну пошту надійшла заява, у якій він просив розглянути справи за відсутності заінтересованої особи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті через електронну пошту направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав, проти їх задоволення не заперечував. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази на предмет допустимості, належності, достовірності кожного доказу окремо, а в сукупності - на предмет їх достатності і взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] 09 липня 2007 року уклали шлюб, який був зареєстрований Петровською сільською радою Сімферопольського району Автономної республіки Крим, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу залишено без змін (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 23 червня 2018 року серії [NUMBER] , [INFO] в [PERSON] і [PERSON] народилась дитина - [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 23 червня 2018 року серії [NUMBER] , [INFO] в [PERSON] і [PERSON] народилась дитина - [PERSON] (а.с. 15). Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім`я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. По-батькові дитині присвоюється за власним іменем батька. Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до частин 1-4 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Частина 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2 ст. 1 даного Закону датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Згідно з пунктом 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Таким чином, встановлення факту народження [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , необхідне заявниці для встановлення факту народження її дітей та для здійснення державної реєстрації відповідного факту. Відповідно до ч.1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням є громадянином України з моменту народження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для видачі свідоцтва про народження дитини державного зразка і проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість громадянці України [PERSON] отримати в державному органі України свідоцтво про народження її дітей. Таким чином, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її діти, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно положень ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved