Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

09 лютого 2021 року позивач звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог сторона позивача посилається на те, що з 16 січня 2014 року по 29 лютого 2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] . Від подружніх відносин у них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем. Оскільки сторони по справі, в добровільному порядку, не дійшли згоди щодо участі відповідача у матеріальному забезпеченні доньки, то аліменти на її утримання стягуються у примусовому порядку. На даний час, на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 29 листопада 2016 року, стягнення аліментів на утримання доньки здійснюється у розмірі 1\~500 грн, щомісячно. Позивач вказує, що вказаний розмір аліментів ледь перевищує мінімально гарантований розмір аліментів, що не відповідає інтересам дитини. При цьому, зважаючи на матеріальний стан відповідача та наявний у нього постійний дохід, в останнього наявна змога надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі в інший спосіб, а саме в частині від його доходу. У зв`язку з цим, з метою забезпечення належного утримання доньки, позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів із відповідача з твердої грошової суми на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 19 травня 2021 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів шляхом звернення в порядку судового доручення до компетентних органів іншої держави та доручено компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина витребувати та надати Варвинському районному суду Чернігівської області затребувану інформацію. У зв`язку з чим, провадження у справі було зупинено до моменту надходження відповідної відповіді. 27 вересня 2022 року до суду з Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконання вказаної ухвали суду надійшли документи, складені під час виконання на території Федеративної Республіки Німеччина доручення про витребування інформації відносно [PERSON] . У зв`язку з цим, на підставі ухвали суду від 28 вересня 2022 року провадження у даній цивільній справі було відновлено та призначено підготовче судове засідання на 25 жовтня 2022 року, яке з підстав перебування судді у нарадчій кімнаті по іншій справі, було відкладене на 23 листопада 2022 року. 23 листопада 2022 року в зазначеній цивільній справі підготовче провадження було закрито та призначено до судового розгляду на 20 грудня 2022 року. Позивач [PERSON] та її представник, - адвокат Денисенко С.В. в судове засідання не з`явилися. 12 грудня 2022 року, засобами електронного зв`язку, від представника позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с. 202). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, шляхом направлення відповідного поштового листа за його зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 204), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 205). Причину своєї неявки до суду не повідомляв. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що з 16 січня 2014 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. На підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року вказаний шлюб було розірвано (а.с. 12). Від подружніх відносин у сторін народилася спільна донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія відповідного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2016 року межах справи №731/40/16-ц, яке на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 29 листопада 2016 року було змінено, та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1\~500 грн, починаючи з 01 лютого 2016 року до повноліття дитини (а.с. 9-10, 11). Вказане рішення суду апеляційної інстанції не оскаржувалося та набрало законної сили. У зв`язку з цим, 07 липня 2017 року Варвинським районним Чернігівської області було видано відповідний виконавчий лист (а.с. 15). Згідно з копією довідки про розмір отриманих аліментів №19.4-28/5373/20 від 07 липня 2020 року, [PERSON] отримувала аліменти з [PERSON] за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року по 1\~500 грн, щомісячно (а.с. 13). Відповідно до повідомлення в.о. Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №4004/801-1-19/20.4.1 від 30 липня 2019 року, на виконанні у Варвинському районному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігівській області з 24 липня 2017 року перебуває виконавче провадження №54344724 з примусового виконання листа Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 липня 2017 року, у межах справи №731/40/16-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1\~500 грн, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів, на момент надання вказаного повідомлення, відсутня (а.с. 19). На переконання позивача, стягнення аліментів в існуючому розмірі та встановленому способі порушує право доньки на належний розвиток та забезпечення, оскільки такий є меншим за рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що і стало обґрунтуванням для звернення до суду з вказаним позовом. Суд зважає, що згідно копії паспорта громадянина Німеччини, виданого 04 липня 2013 року управлінням громади Шварцах (VGEM SCHWARZACH), паспорт тип: Р, код D, номер паспорта: [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є громадянином Німеччини (а.с. 7). У зв`язку з цим, під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1989 року й ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XІІ від 27 лютого 1991 року, Конституції України, прийнятої 28 червня 1996 року Законом № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV від 23 червня 2005 року (зі змінами та доповненнями) та Сімейного кодексу України № 2947-ІІІ від 10 січня 2002 року (із змінами та доповненнями). Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Суд зважає, що спільна дитина сторін має статус громадянина України та проживає на території Україні, відповідно її особистим законом є українське законодавство, а отже суд дійшов висновку, що права та обов`язки їх батьків, в частині обов`язку щодо утримання їхньої дитини, також визначаються українським законодавством. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Так, згідно з частиною третьою вказаної статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тобто відсутня імперативна заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Причому законодавець не пов`язує таку зміну з існуванням певних умов, як то передбачених ст. 192 СК України. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, законодавець надав право позивачу визначати спосіб стягнення аліментів із відповідача на утримання дітей. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. За положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження. При цьому, суд також враховує матеріальне та сімейне становище, як стягувача, так і платника аліментів. Суд зважає, що позивач [PERSON] отримує державну матеріальну допомогу, як одинока матір, зокрема: з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року у розмірі 1\~170, 73 грн; 01 грудня 2020 року по 30 квітня 2021 року у розмірі 1\~247, 73 грн, що доводиться оригіналом відповідної довідки (а.с. 45). З довідок про доходи [PERSON] : №73 від 07 липня 2020 року, №5 від 28 січня 2021 року та №136 від 28 травня 201 року, вбачається, що остання працює двірником у ТОВ «Комфортні послуги 2» та отримає відповідний дохід, зокрема: за червень 2020 року у розмірі 2\~400 грн; за період з липня 2020 року по грудень 2020 року у розмірі 29\~471, 42 грн; за листопад 2020 року по квітень 2021 року 31\~431, 39 грн (а.с. 14, 44). На підтвердження обставин щодо спроможності відповідачем сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частку від його заробітку (доходу), до матеріалів справи надано наступні докази по справі. Відповідно до рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року у межах справи №731/121/27, визнано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 вказаного житлового будинку (а.с. 17-18). З наданих уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччина Варвинському районному суду Чернігівської області на судове доручення документів щодо інформації про доходи та майновий стан відповідача [PERSON] вбачається, що за період 2020 року [PERSON] отримав заробітну плату у загальному розмірі - 32\~973, 83 євро. З 01 липня 2021 року останньому нарахована пенсія у розмірі - 1\~537, 52 євро. Відомості щодо наявності у [PERSON] нерухомого майна відсутні (а.с. 157-159, 168). При цьому, до матеріалів справи додано інформацію щодо страхування [PERSON] транспортного засобу марки «Opel Corsa-C», реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року народження(а.с. 175-176). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Станом на момент розгляду даної цивільної справи спільній дитині сторін [PERSON] виповнилося повних 8 років. Суд зважає, що законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Однак, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений судом за умови достатності заробітку платника аліментів. Поряд з тим, суд враховує фактичні обставини справи, а саме, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вік дитини на утримання якої стягуються аліменти, щорічні потреби дитини, які з віком постійно зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, які є загальновідомими та не потребують доказування. Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності проблем зі здоров`ям відповідача, що свідчить про його працездатність та спроможність сплачувати аліменти на утримання доньки. Крім того, суд зважає, що з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\~500 грн істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно здорожчав, а також враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину є обґрунтованими. За наведених обставин, суд приходить до переконання, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та зміни способу визначених раніше судовим рішенням аліментів, а саме з 1\~500 грн до 1/4 (однієї четвертої) всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде цілком відповідати найкращим інтересам дитини та жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини. Крім того, суд зважає, що стягнення аліментів в даному випадку буде виконуватися у частці від заробітку/доходу платника. Вказаний вид стягнення автоматично регулює розмір стягнень, у відповідності до рівня доходу платника, і одночасно обмежує мінімальний розмір платежів, гарантований законом на рівні не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави.

Outcome: approved