Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві позивач посилається на те, що нею отримано за допомогою застосунку «ДІЯ» постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича у виконавчому провадженні № 64593281 від 22.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження у примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Округу Горай Олега Станіславовича № 20952 виданого 03.02.2021 року про примусове стягнення з позивача по справі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 140810,94 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Округу Горай Олега Станіславовича № 20952 виданого 03.02.2021 року про примусове стягнення з позивача по справі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 140810,94 грн. є таким, що не підлягає до примусового виконання з наступних підстав. Вказує, що на момент звернення з відповідним позовом до суду у позивача по справі відсутній такий письмовий доказ, як кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис. Представником позивача адвокатом Михалків Богданом Степановичем направлено адвокатський запит приватному виконавцю про надання копії документів, що стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Зазначає, що у разі не отримання представником позивача у строки передбачені ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» відповідної відповіді то такі докази підлягають витребуванню судом. Зазначає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Округу Горай Олега Станіславовича № 20952 виданого 03.02.2021 року про примусове стягнення з позивача по справі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 140810,94 грн. вчинено на підставі оригіналу кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Вказує, що вказана Постанова № 1172 не відносить кредитний договір до Переліку документів, а якими можливе стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі з виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнана судом незаконною та нечинною, відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. У зв`язку з цим позивач вважає, що під час вчинення виконавчого напису не було дотримано вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, внаслідок чого порушено права та охоронювані законом інтереси позивача які підлягають захисту судом в установленому законом порядку, а тому виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Округу Горай Олега Станіславовича № 20952 виданого 03.02.2021 року про примусове стягнення з позивача по справі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 140810,94 грн. є таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Округу Горай Олега Станіславовича № 20952 виданого 03.02.2021 року про примусове стягнення з позивача по справі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 140810,94 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 27.10.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено заяву позивача про забезпечення позову. У порядку забезпечення позову до вирішення справи по суті зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального Округу Горай Олега Станіславовича № 20952 виданого 03.02.2021 року про примусове стягнення з позивача по справі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 140810,94 грн. у виконавчому провадженні № 64593281 від 22.02.2021 року. 29.11.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем в додатку «Дія» отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2021 року (ВП №64593281), винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем, з примусового виконання виконавчого напису № 20952, виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 140810,94 грн. Жодних інших доказів на підтвердження зазначених позивачем обставин суду надано не було, клопотань про витребування будь-яких доказів від сторін не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1,7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Оскільки жодних доказів, крім зазначеної вище постанови про відкриття виконавчого провадження, на встановлення обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог суду надано не було, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову, а відтак в його задоволенні слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Outcome: dismissed