Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

05.10.2020 ТОВ «Фангарант Груп» звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 218592,64 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовної заяви покликаються на те, що 01 серпня 2019 року між ФОП [PERSON] , код ЄДРПОУ [NUMBER] (далі - постачальник/відповідач-2) та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір № 60200045698 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі - договір). Згідно з п. 8.1 договору клієнт (відповідач) отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування (далі - пакет фінансування), а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп", далі - позивач). Відповідно до п. 8.2. договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 р. (далі - правила), що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Відповідно до п. 1.4 правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами, додатковий його підпис на самих правилах не потрібен. Згідно з вказаними умовами договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Комплект ГБО (з встановленням) на автомобіль «FIAT DOBLO» VIN: [NUMBER] » (далі - обладнання), встановленою вартістю 123529,41 грн. Передача обладнання відповідачу засвідчена підписом відповідача на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: [ADDRESS] . Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Також згідно з п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № 2015111801 від 03.12.2015 всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору - 01.08.2019. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. договору. Крім цього, з метою забезпечення належного та повного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором, між позивачем, відповідачем-1 та [PERSON] (постачальник/відповідач-2), 30 січня 2020 року укладено угоду про поруку та реструктуризацію заборгованості до договору №60200049716 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі - договір поруки (в даті допущено технічну помилку: замість 30.01.2020 року вказано 30.01.2019 року)) за умовами якого постачальник/відповідач-2 прийняв на себе зобов`язання разом з відповідачем-1 нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Договором поруки визначено, що постачальник/відповідач-2 несе відповідальність у тому ж розмірі, що і відповідач-1 за договором. У випадку порушення своїх зобов`язань за договором, відповідач-1, постачальник/відповідач-2 несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Станом на 28 вересня 2020 року відповідач-1 та постачальник/відповідач-2 не виконали прийнятих на себе відповідно до положень умов пакету фінансування, п.10.4.2. договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого обладнання, а також умов угоди про поруку та реструктуризацію заборгованості. Так, за весь період дії договору відповідачами в якості оплати вартості отриманого обладнання було сплачено: 07.11.2019 -8500,00 грн.; 31.01.2020 - 10 000,00 грн.; 20.02.2020 - 15 000,00 грн. Положеннями п.12.1. договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Стверджують, що пунктом 15.2. правил передбачено, що сторони договору погодили, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Приймаючи до уваги вищевикладене на день подання позовної заяви заборгованість відповідачів перед позивачем за договором складає 218592,64 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 64 копійки, в тому числі: 122441,17 (сто двадцять дві тисячі чотириста сорок одна) гривня 17 копійок - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 96151,47 (дев`яносто шість тисяч сто п`ятдесят одна) гривня 47 копійок сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Тому просять стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" заборгованість у розмірі 218592,64 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 64 копійки. Крім того стягнути солідарно з відповідачів сплачену суму судового збору. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020 у справі № 147/1071/20 (провадження 2/147/412/20) визначено головуючого суддю Мудрак А.М. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27 липня 2021 року через систему «Електронний суд» представником відповідача-2 [PERSON] - адвокатом Логвінським О.Л. подано відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що дійсно 03 грудня 2015 року між відповідачем 2 та позивачем укладено договір №2015111801 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (Факторингу) (далі - договір №2015111801). На виконання вищезгаданого договору 01 серпня 2019 року між відповідачем 2 та відповідачем 1 було укладено договір №60200045698 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше (далі - договір №60200045698). У відповідності до п.8.1.договору №60200045698 відповідач 1 отримує товари (послуги) у відповідача 2, на умовах цього договору та згідно обраного відповідачем 1 пакету фінансування, а відповідач 2 забезпечує надання товарів (послуг) відповідачу 1. В момент підписання цього договору усі існуючі і майбутні права постачальника за договором (відповідача 2) відступають на користь процесинг- центру за договором (позивача). Тобто, відповідно до цього пункту, всі оплати відповідач 1 повинен здійснювати на рахунок позивача. п.14 договору встановлений графік сплати місячних платежів. Через прострочення графіку сплати місячних платежів, 30 січня 2019 року між позивачем, відповідачем 1, та відповідачем 2 укладено угоду про поруку та реструктуризацію заборгованості (далі - угода) що виникла за договором №60200045698. На підставі укладеної між сторонами угоди відповідач 2 разом із відповідачем 1 прийняв на себе солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань, що виникли за договором №60200045698. Сторонами погоджено новий графік сплат. Оскільки відповідач 1 не виконав прийняті на себе зобов`язання, позивач 05.10.2020 року звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до відповідача 1 та відповідача 2 про стягнення заборгованості. Відповідач 2 заперечує проти позову, оскільки вважає, що у відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України поруку було припинено. Угодою встановлено графік погашення заборгованості, який у відповідності до ч.4 угоди втрачає свою актуальність у випадку несвоєчасної та (або) неповної оплати сум. В такому випадку заборгованість за договором розраховується та підлягає сплаті солідарно позивачем та відповідачем за умовами договору без урахування графіку погашення заборгованості згідно угоди. Зважаючи на той факт, що платежі встановлені графіком в угоді не сплачувались своєчасно, такий графік втратив свою актуальність, а отже оплати повинні здійснюватися на підставі договору №60200045698 та графіку, що в ньому міститься. Оскільки, останній платіж згідно графіку у договорі №60200045698 повинен бути здійснений до 20.01.2020 р., отже поруку припиненою 20.07.2020. Тому просить у задоволенні позову про стягнення з [PERSON] , заборгованості відмовити. Ухвалою суду від 09.09.2021 клопотання представника відповідача-2 [PERSON] - адвоката Логвінського О.Л. про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження по справі № 147/1071/20 до вирішення у Оболонському районному суді м.Києва справи № 756/11278/21 за позовом [PERSON] до «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та [PERSON] про визнання поруки припиненою. Ухвалою суду від 04.07.2022 поновлено провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05 липня 2022 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що дійсно 01.08.2019 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 60200045698 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі - договір). Крім цього, з метою забезпечення належного та повного виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором, між позивачем, відповідачем 1 та відповідачем -2, 30 січня 2020 року укладено угоду про поруку та реструктуризацію заборгованості до договору №60200049716 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, за умовами якого відповідач-1 прийняв на себе зобов`язання разом з відповідачем-2 нести солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання останнім своїх зобов`язань, що виникають за договором. Позивач, відповідач-2 і відповідач-1 домовились, що при застосуванні даної угоди, умовою для повного погашення заборгованості відповідача за договором є оплата відповідачем-1 та (або) відповідачем- 2 всіх грошових сум, у розмірах та у строки згідно графіку погашення заборгованості. У випадку несвоєчасної та (або) неповної оплати відповідачем- 1 або відповідачем- 2 сум згідно графіку погашення заборгованості даний графік погашення заборгованості анулюється, сума заборгованості за договором розраховується та підлягає сплаті солідарно відповідачами за умовами договору без урахування графіку погашення заборгованості згідно даної угоди. На підтвердження факту укладення даного договору відповідачем-2/постачальником свідчить зазначення в договорі поруки його особистих даних. Крім цього, на виконання умов договору відповідачем-1 07.11.2019, 31.01.2020, 20.02.2020 сплачено частину суми існуючої заборгованості в розмірі 33 500,00 грн, а безпосередньо відповідачем 2/постачальником 09.10.2020, 15.10.2020, 12.11.2020, 13.11.2020, 14.11.2020, 24.11.2020 та 30.11.2020 сплачено частину суми існуючої заборгованості в розмірі 16000,00 грн., що також свідчить про визнання відповідачем-2/постачальником факту укладання договору поруки. Звертають увагу на те, шо під час укладення договору та договору поруки сторонами були повністю дотримані вимоги для чинного правочину, які встановлені ст. 203 ЦК України. Зазначені договори на момент звернення до Тростянецького районного суду Вінницької області не були визнані судом недійсними, вони були правомірними, їх умови відповідали діючому законодавству України та повинні були виконуватись сторонами, які їх уклали, їх чинність жодним чином не витікає з недійсності будь-яких інших договорів. У зв`язку з чим просили задовольнити позовні вимоги повністю. В судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з відповіддю на відзив на позовну заяву від 05.07.2022 подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач -1 [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, однак наявний конверт, який повернутий з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.4,5 ,14,15 том.2), клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав. Відповідач -2 [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.249 том 1) , також наявний конверт, який повернутий з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.1, 2, 11, 12 том.2) Представник відповідача - адвокат Логвінський О.Л. в судове засідання не з`явився, 11.10.2022 подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника [PERSON] за наявними в матеріалах справи документами. Проти позову заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства окремо виділено свободу договору, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України у поєднанні зі статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що є принципом договірного права. Відповідно до ч.1-ч.3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, що не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства або врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства свої правовідносини, які не врегульовані цими актами, або у договорі відступити від актів цивільного законодавства і врегулювати їх на власний розсуд, за виключенням, якщо у цих актах прямо зазначена заборона відходу від їх положень або якщо їх обов`язковість для сторін випливає з їх змісту або з суті правовідносин, що виникли між сторонами. Положеннями ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 01.08.2019 між ФОП [PERSON] , код ЄДРПОУ [NUMBER] (далі - постачальник/відповідач-2) та [PERSON] (далі - відповідач-1) було укладено договір № 60200045698 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі - договір). (а.с.6 том 1). Відповідно до п.1 договору товари/послуги: комплект ГБО (з встановленням) на автомобіль FIAT DOBLO VIN: [NUMBER] »; пунктом 2 встановлено, що розрахункова загальна сума платежів 123529,41 грн.; п.3 пакет фінансування: шість платежів; п.4 умови пакету фінансування: вид договору: для товарів - прямий лізинг, для послуг - надання послуг з розстроченням платежів. Умовами пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Пунктом 7 договору передбачено, що процесинг-центр: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп". Пункт 8.1 договору встановлює, що клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп". Відповідно до п. 8.2. договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 р. (далі - правила), що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Пунктом 9.1. договору визначено, що якщо за умовами пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на цьому договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання, товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до п.14 договору «Графік сплати місячних платежів» визначено графік сплати за товар рівними частинами в сумі 24705,88 грн. щомісячно, до 20 числа наступного місяця, п`ять платежів. Кінцевий термін сплати до 20.01.2020 (а.с.6 том 1). У п.13.1 договору зазначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в пакеті фінансування, цей договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо зобов`язання сторін за цим договором на кінець строку ого дії не є понашеними. Також позивачем разом із договором надано суду правила отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше (нова редакція), затверджених наказом директора ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» № 05/02-18 від 05.02.2018 (далі - правила), що є невід`ємною частиною договору (а.с.7-13 том 1). Відповідно до п. 1.4 правил правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Крім того, 03.12.2015 між ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» (процесинг-центр) та ФОП [PERSON] (постачальник) укладено договір №2015111801 про участь постачальника в системі Плати Пізніше (факторингу), відповідно до п.1.1 якого, постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає процесінг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами….(а.с.15 том 1). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Про відступлення прав вимоги за договором відповідач-1 [PERSON] повідомлений в письмовій формі, згідно з п. 8.1. договору (а.с.6 том 1). Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Частиною другою ст. 806 ЦК України визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Статтею 807 ЦК України визначено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, а також інші речі, встановлені законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачем -1 [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконані в повному обсязі. На виконання умов договору безпосередньо відповідачем-1 [PERSON] сплачено позивачу частину суми існуючої заборгованості в розмірі 33500 грн., що підтверджено меморіальним ордером №@2PL947681 від 07.11.2019 на суму 8500 грн. (а.с.209 том 1), меморіальним ордером №38903519.1 від 31.01.2020 на суму 10000 грн. (а.с.198 том 1), меморіальним ордером №@2PL012849 від 20.02.2020 на суму 10000 грн. (а.с.199 том 1), меморіальним ордером №@2PL624640 від 20.02.2020 на суму 3300 грн. (а.с.200 том 1), меморіальним ордером №@2PL733112 від 20.02.2020 на суму 1700 грн. (а.с.201 том 1), [PERSON] власноручним підписом підтвердив ознайомлення та таким чином погодження з умовами, викладеними в п. 8.1, 9.1 договору щодо відступлення постачальником всіх існуючих та майбутніх прав за договором на користь позивача та щодо отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач був обізнаний про особу, на користь якої має сплачувати грошові кошти за отриманий товар та поставив у договорі свій підпис, погодившись із запропонованими умовами. За весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено 33500 грн. З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору та отримання за ним товару, визначеного його умовами. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем -1 таких доказів не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Що стосується вимог позивача до відповідача -2 [PERSON] суд зазначає наступне. 30 січня 2020 року (як зазначено в позовній заяві, що рік 2019 помилково вказано, вважати вірним дату 30.01.2020) між ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» та поручителем [PERSON] укладено угоду про поруку та реструктуризацію заборгованості. Боржником являється [PERSON] . Договір за яким проводиться встановлення нового графіку погашення заборгованості - №60200045698 від 01.08.2019 (а.с. 14). Договір підписано власноруч сторонами. Дата укладення договору поруки сторонами не оспорювалась, тому суд приймає до уваги саме дату 30 січня 2020 року. Відповідно до п.1 договору поручитель несе разом з боржником солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання боржником своїх зобов`язань, що виникають за Договором. Поручитель несе відповідальність у тому ж розмірі, що і боржник. У випадку порушення своїх зобов`язань за Договором, боржник та поручитель несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Твердження відповідача-2 зазначені у відзиві на позовну заяву про те, що договір поруки припинено судом не приймається в якості доказів, оскільки однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів сторони, в даному випадку відповідача-2. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а відповідач посилається на формальне порушення закону, в суду немає правових підстав для задоволення вимог відповідача (правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 25.12.2013 у справі № 6-94цс13). Відповідачем -2 [PERSON] було подано позов до ТОВ «ФК «ФАНГАРАНТ ГРУП» про визнання поруки припиненою. Однак ухвалою Оболонського районного суду м.Києва по справі №756/11278/21 від 31 травня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с.210, 211 том 1). Приписами ст.553 ЦПК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, судом встановлено, що безпосередньо відповідачем -2 [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за існуючим договором №60200045698 сплачено на користь позивача 16000 грн., що підтверджується: меморіальним ордером №@2PL940441 від 09.10.2020 на суму 3000 грн. (а.с.202 том 1), меморіальним ордером №@2PL858260 від 15.02.2020 на суму 2000 грн. (а.с.203 том 1), меморіальним ордером №@2PL045333 від 12.11.2020 на суму 2000 грн. (а.с.204 том 1), меморіальним ордером №@2PL775568 від 13.11.2020 на суму 2000 грн. (а.с.205 том 1), меморіальним ордером №@2PL671211 від 14.11.2020 на суму 1000 грн. (а.с.206 том 1), меморіальним ордером №@2PL549908 від 24.11.2020 на суму 3000 грн. (а.с.207 том 1), меморіальним ордером №@2PL466094 від 30.11.2020 на суму 3000 грн. (а.с.208 том 1), що трактується судом як підтвердження укладеного між сторонами договору самим [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18). Після спливу строку зазначеного в договорі, відповідачі не розрахувались у повній мірі за отриманий товар. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Окрім цього, відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі змістом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В той же час, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою, порукою. Частиною 1 ст. 259 ЦК України зазначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 15.2. правил передбачено, що сторони договору погодили, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Згідно ст. 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі, а також не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Виходячи з вищевикладених положень чинного законодавства України положеннями п. 12.2-12.3 договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. договору, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за договором. На день подання позовної заяви заборгованість відповідачів перед позивачем за договором складає 218592,64 грн. (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 64 копійки), в тому числі: 122441,17 грн. (сто двадцять дві тисячі чотириста сорок одна гривня 17 копійок) - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 96151,47 грн. (дев`яносто шість тисяч сто п`ятдесят одна гривня 47 коп.) сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Позивачем в якості доказів надано суду належний розрахунок заборгованості за договором №60200045698 від 01.08.2019, складений станом на 28.09.2020 (а.с.5 том 1). Натомість відповідачами не надано суду жодного доказу чи спростування обрахунків позивача щодо нарахування заборгованості. Крім того, відповідачами під час розгляду справи та при подані відзиву на позов [PERSON] жодного доказу в обгрунтування своїх заперечень не надано, та не спростував твердження позивача, клопотань про витребування доказів не надходило. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору сторін. Враховуючи викладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] , як поручитель, умови договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 01.08.2019 та умови договору поруки та реструктуризації заборгованості від 30.01.2020 не виконували належним чином, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за цим договором перед позивачем, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в сумі 122441,17 грн. та штрафних санкцій в сумі 96151,47 грн., отже такі підлягають стягненню солідарно з основного боржника та поручителя в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3278,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13191 від 25.09.2020 (а.с.4). Отже з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3278,89 грн.

Outcome: approved