Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Новобасанської сільської громади Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевкова Оксана Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його мати [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Новобасанської сільської громади. Земельна ділянка належала покійній на підставі державного акта на право власності на землю серії ЯГ №\~815439, виданого Бобровицьким районним управлінням земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів за №\~010685500536, дата видачі 28 листопада 2006\~року. На момент відкриття спадщини позивач постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тобто фактично прийняв спадщину. Крім цього, на ім`я позивача мати за свого життя склала заповіт від 22 лютого 1991 року. Іншим спадкоємцем померлої за законом є сестра позивача [PERSON] , але вона на спадщину не претендує, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки тяжко переживав смерть матері, у нього почалася депресія, підвищився кров`яний тиск та загострилися хронічні захворювання. З 10.02.2019 по 20.02.2019 він знаходився на стаціонарному лікуванні гострого гастриту, з 19.06.2021 по 14.07.2021 знаходився в стаціонарі Київської міської клінічної лікарні № 12 із закритим черезветлюговим переломом правої стегнової кістки. Протягом всього часу після смерті матері позивач періодично відчував болі в серці, страждав від підвищення кров`яного тиску та головного болю, тому не міг звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини. З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області зазначену цивільну справу. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022\~року строком на 30\~днів введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №\~2/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04 травня 2022\~року №\~27/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з 05 травня 2022 року. 19 липня 2022 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла за підсудністю вказана справа. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2022 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] ; підготовче засідання призначено на 11-00\~год. 20 вересня 2022 року, яке в подальшому неодноразово відкладалося з різних причин, востаннє на 30 листопада 2022 року 08-30 год. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30\~листопада 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 22 грудня 2022 року 10-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Калінін М. І. подав до суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, підтримання позову. У справі міститься заява представника відповідача сільського голови Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Дяченка\~М. про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги підтримав (а.\~с.\~47). Третя особа [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити засідання без її участі, у зв`язку з тим, що від спірної земельної ділянки вона відмовилася на користь рідного брата [PERSON] . Приватний нотаріус Шевкова О. В. надіслала лист, в якому повідомила, що заява [PERSON] не була нею прийнята та спадкова справа була заведена через пропущений строк для прийняття спадщини. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03\~листопада 1961 року (а. с. 12). Відповідно до довідок виконкому Новобасанської сільської ради Новобиківського старостинського округу Бобровицького району Чернігівської області № 1167 від 02.12.2019, [PERSON] проживала без реєстрації у [ADDRESS] (а. с. 5). [PERSON] померла [INFO] згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а. с. 20). За свого життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши 22 лютого 1991 року заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, [PERSON] (а. с. 25). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №\~815439, виданого Бобровицьким районним управлінням земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів за № 010685500536, земельна ділянка площею 0,999\~га належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 236 від 06.07.2006 (а. с. 23, 24). 16 липня 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте дізнався, що пропустив строк для прийняття спадщини. Згідно з довідкою, виданою лікарем ЗПСМ, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 10.02.2019 по 20.02.2019 з діагнозом гострий гастрит з диспептичним синдромом в КНП «Київська клінічна лікарня № 12» (а. с. 27). Відповідно до виписки № 5427 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] перебував у стаціонарі з 19.06.2021 по 14.07.2021 з діагнозом закритий черезвертюлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням (S72/1) (а.\~с. 28 30). Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.\~3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Такі ж висновки викладені, в тому числі й у постанові Верховного Суду від 13\~грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18), в якій також зазначено, що вирішуючи питання по визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємці на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визначені поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде першим приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду для місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1 3 ст. 13 ЦПК України). За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У матеріалах справи містяться копії довідок та виписка з історії хвороби позивача, якими підтверджується факт його тривалої та тяжкої хвороби (а. с. 27 30). За таких обставин суд вважає, що позивач пропустив строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тривалість пропущеного строку незначна, тому суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили, отже, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved