Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення\~перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення № б/н від 27.03.1992, виданого Чернігівським обласним виробничим об`єднанням технічної інвентаризації. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають вона з донькою. Відповідач проживає у квартирі проти її волі, систематично порушує правила співжиття, створює нестерпні умови проживання, провокує конфлікти, не працює, веде аморальний спосіб життя. Крім того, відповідач постійно вчиняє скандали, руйнує квартиру в якій вони проживають. З приводу влаштування відповідачем дебошів, бійок та руйнування належного позивачу майна, вона неодноразово зверталася до органів поліції. Посилаючись на наведене, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом виселення з неї [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою судді від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.09.2022. 20.09.2022 підготовче засідання відкладене на 11.10.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 11.10.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги. 26.10.2022 підготовче засідання відкладене на 10.11.2022 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 10.11.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28.11.2022. 28.11.2022 розгляд справи відкладений на 14.12.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 14.12.2022 сторони, які повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили; відповідач відзиву, заяв та клопотань до суду не подала, у зв`язку з чим за письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення № б/н від 27.03.1992, виданого Чернігівським обласним виробничим об`єднанням технічної інвентаризації (а.с. 7, 8, 10). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрована та проживає також її донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України в Чернігівській області (а.с. 35, 36). Позивач зазначила, що відповідач проживає у квартирі проти її волі, систематично порушує правила співжиття, створює нестерпні умови проживання, провокує конфлікти, не працює, веде аморальний спосіб життя, постійно вчиняє скандали та руйнує квартиру в якій вони проживають. З приводу здійснення відповідачем неправомірних дій позивач неодноразово зверталася до органів поліції, що підтверджується копіями талонів-повідомлень єдиного обліку № 20693, № 25616, № 33707 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію громадянки [PERSON] з проханням вжити заходів щодо її дочки [PERSON] . Посилаючись на наведене, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на квартиру [ADDRESS] , шляхом виселення з неї [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 319\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Водночас відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~статті 109\~Житлового кодексу України (далі ЖК України) виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Згідно зі статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Отже, для застосування норми цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття (принаймні повторно, двічі і більше разів), а також вжиття до особи заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі\~статті 116 ЖК Української РСР\~осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, порушення правил співжиття (домашнього насильства щодо позивачки) відповідачем підтверджується: - копіями талонів-повідомлень єдиного обліку № 20693, № 25616, № 33707 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію громадянки [PERSON] з проханням вжити заходів щодо її дочки [PERSON] , яка вчиняє відносно заявниці неправомірні дії (а.с. 15, 16, 17); - листами Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області № 1810/124/49/10/2022 від 01.08.2022 та № 1925/124/49/10/2022 від 05.08.2022 з приводу звернення [PERSON] щодо проведення перевірки відносно громадянки [PERSON] , під час якої на останню органами поліції було складено адміністративні протоколи за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а.с. 13, 14; - постановами Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2021 у справі № 750/9773/21, від 21.07.2021 у справі № 750/6922/21, від 24.12.2021 у справі № 750/13165/21, від 11.02.2020 у справі № 750/892/20, від 01.12.2021 у справі № 750/13166/21, які набрали законної сили, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частинами першою, другою статті 1732 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері [PERSON] . З врахуванням наведеного позивачем доведено систематичність порушення правил співжиття відповідачем (п`ять адміністративних правопорушень), у зв`язку з чим наявні правові підстави для її виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved