Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ», в якому, з урахуванням уточнень в остаточній редакції (а.с.1-14, 141-145) просить суд: - стягнути з державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (код ЄДРПОУ 01125672, місцезнаходження: м. Чорноморськ, вул. Праці,6) на користь [PERSON] (Паспорт: [NUMBER] , ідентифікаційний код: [NUMBER] ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 19 лютого 2021 року по 14 березня 2021 року у розмірі 12415,11 грн. (дванадцять тисяч чотириста п`ятнадцять гривень, 11 копійок); - стягнути з відповідача судові витрати, які пов`язані із розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом начальника порту від 11.03.2013 №133-о, позивача було переведено на посаду начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморск». 31 жовтня 2019 року, керівництвом ДП «МТП «Чорноморськ» видано наказ №568/О-2 «Про припинення трудового договору з начальником терміналу [PERSON] за пунктом 6 статті 36 КЗпП України». 18.02.2021 рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/4356/19 позов [PERSON] задоволено, - наказ виконуючого обов`язки директора порту [PERSON] від 07.08.2019 №344 про зміну істотних умов праці в частині п.1 та п.2.3, - визнано незаконним та скасовано; наказ першого заступника директора порту [PERSON] від 31.10.2019 №568/О-2 про припинення трудового договору, - визнано незаконним та скасовано; поновлено [PERSON] на посаді начальника 2 терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 768,40 гривень; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь держави судовий збір в розмірі 2165,88 гривень; відповідно до ст.430 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. 23 лютого 2021 року позивач звернувся до начальника служби управління персоналом ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] з проханням ознайомити його з наказом про поновлення на роботі та допустити на робоче місце та до виконання своїх посадових обов`язків, однак позивачу було повідомлено, що наказу про його поновлення на роботі не видано, запропоновано з цим питанням письмово звернутися до виконуючого обов`язки директора ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] У той же день, 23 лютого 2021 року, позивач надіслав на електронну адресу канцелярії порту ([INFO]), письмову заяву на ім`я виконуючого обов`язки директора ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] у якій просив керівництво порту поновити його негайно на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ», згідно з рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 року по справі №501/4356/19, а також допустити його до виконання своїх посадових обов`язків та на своє робоче місце. Проте, відповідачем вимоги позивача щодо видання наказу про його поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» у добровільному порядку не було виконано. 26.02.2021 позивач отримав виконавчі листи по справі №501/4356/19 та звернувся із заявою до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відділ ДВС) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19. 02 березня 2021 року, позивач повторно звернувся на електронну адресу канцелярії Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ([INFO]), а також на електронну адресу приймальні директора порту (seaport@imtp.ua) із заявою стосовно його негайного поновлення на роботі відповідно до рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19. В свою чергу, зі сторони керівництва ДП «МТП «Чорноморськ» не відбулось жодних дій щодо негайного виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19, в частині поновлення позивача на посаді начальника 2 терміналу. Із чого вбачається, що конституційні права позивача щодо його негайного поновлення на роботі за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 року були проігноровані роботодавцем. 02 березня 2021 року, старшим державним виконавцем відділу ДВС Паршенко О.О. була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП) №64664662 з примусового виконання рішення суду від 18.02.2021 у справі №501/4356/19, яку 03.03.2021 отримав представник ДП «МТП «Чорноморськ» Саєвська Т.П. під підпис. Однак, станом на 05.03.2021 рішення суду не було виконане, про що був складений відповідний акт та винесено постанову про накладання штрафу на боржника (ДП «МТП «Чорноморськ»), зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів. Станом на 12.03.2021 року рішення суду не було виконано, про що також був складений акт та винесено постанову від 12.03.2021 про накладання штрафу на користь держави, за повторне невиконання без поважних причин рішення суду. Того ж дня на адресу Чорноморського міського відділу ДВС надійшов лист від представника ДП «МТП «Чорноморськ» Саєвської Т.П. про поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» Старюченка В.В. разом з копією Наказу №78 від 02.03.2021 року про поновлення [PERSON] з 08.08.2019 року на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» та проханням закрити виконавче провадження на підставі п.9 ст. 39 Закону. 15 березня 2021 року позивачу у відділі кадрів порту позивачу було видано для ознайомлення на руки копію наказу №78 від 02.03.2021 «Про поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] » за підписом в.о. директора [PERSON] Під час ознайомлення з даним наказом позивач встановив, що у розпорядчій частині наказу №78 від 02.03.2021 у пункті 2 невірно вказано дату його поновлення на роботі 08.08.2019, оскільки позивач був звільнений з роботи 11.11.2019 згідно з наказом №568/О-2 від 31.10.2019. Крім того, позивач встановив, що у пункті 3 наказу №78 від 02.03.2021 невірно визначено його робочий тиждень, замість 40 годин вказано 32 години, а також у наказі не був визначений розмір посадового окладу для посади начальник 2 терміналу, яку позивач обіймав до звільнення з роботи, та не повідомлений роботодавцем. Про виявленні суттєві недоліки, позивач письмово зазначив на копії наказу №78 від 02.03.2021, а також усно повідомив начальнику СУП [PERSON] 17 березня 2021 року, у відділі кадрів порту позивача ознайомлено з наказом №93 від 15 березня 2021 року «Про внесення змін до наказу від 02.03.2021 №78 «Про поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] ». Позивач під час ознайомлення з наказом №93 від 15.03.2021 встановив, що суттєві недоліки, які були виявлені ним у п.2 та п.3 наказу №78 від 02.03.2021 керівництвом порту усунуті та внесено зміни за редакцією позивача, однак, у пункті 1.1 наказу №93 від 15.03.2021 йому невірно визначений посадовий оклад у розмірі 7361 грн. Позивач про виявленні суттєві недоліки письмово зазначив на копії наказу №93 від 15.03.2021, а також усно повідомив начальнику СУП [PERSON] 17.05.2021 старшим державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №64664662 про поновлення на посаді начальника 2-го терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] . Позивач вважає, що у період з 19 лютого 2021 року по 14 березня 2021 року з боку відповідача (Боржника) відбулась затримка виконання рішення суду від 18 лютого 2021 року по цивільній справі №501/4356/19 в частині поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ, яке відповідно до статті 430 ЦПК України та статті 235 КЗпП України підлягає негайному виконанню. При цьому, відповідач середній заробіток за весь час затримки виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 за період з 19 лютого 2021 року по 14 березня 2021 року у добровільному порядку позивачу не виплатив. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача надала до суду відзив на позов (а.с.92-97) в якому просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що позивач не довів порушення його трудових прав жодними належними та допустимими доказами. В даній спірній ситуації портом було видано 02 березня 2021 року, тобто на другий робочий день після отримання копії рішення суду про поновлення, наказ №78 «Про поновлення на посаді начальника 2 терміналу [PERSON] ». З наказом позивач ознайомлений 15 березня 2021 року, зробив запис «не згоден» та виклав свої зауваження. З урахуванням зауважень [PERSON] наказом №93 від 15.03.2021 «Про внесення змін до наказу від 02.03.2021 №78», портом внесено зміни до наказу №78 від 02.03.2021 в частині виправлення дати поновлення позивача на роботі та визначення посадового окладу. З даним наказом [PERSON] ознайомлено 17.03.2021р. де він також зазначив свою «незгоду». До трудової книжки [PERSON] було внесено відповідний запис про поновлення на роботі. Отже, з урахуванням викладених обставин (відсутність відповідача під час оголошення рішення суду, отримання копії рішення суду відповідачем лише 25.02.2021, скорочений робочий тиждень працівників Порту та існуюча процедура погодження наказів керівництвом підприємства), відповідач вважає, що наразі існує несвоєчасне виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 на 1 день - 01.03.2021. Позивач надав заяву в якій підтримав в повному обсязі викладені в позовній заяві обставини та просить задовольнити позовні вимоги (а.с.158). Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просить відмовити (а.с.99). Суд, вивчивши доводи позивача, відповідача, дослідивши та перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом начальника ДП «Морський торговельний порт «Чорноморсь» від 11.03.2013 №133-О, позивача було переведено на посаду начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморск» (а.с.30). 31 жовтня 2019 року, ДП «МТП «Чорноморськ» видано наказ №568/О-2 «Про припинення трудового договору з начальником терміналу [PERSON] за пунктом 6 статті 36 КЗпП України», що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці (а.с.27). 18.02.2021 рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/4356/19 позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задоволені, наказ виконуючого обов`язки директора порту [PERSON] від 07.08.2019 №344 про зміну істотних умов праці в частині п.1 та п.2.3, - визнано незаконним та скасовано; наказ першого заступника директора порту [PERSON] від 31.10.2019 №568/О-2 про припинення трудового договору, - визнано незаконним та скасовано; поновлено [PERSON] на посаді начальника 2 терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 768,40 гривень; стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь держави судовий збір в розмірі 2165,88 гривень, відповідно до ст.430 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць (а.с.32-48). Постановою Одеського апеляційного суду від 22.02.2022 рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021, - залишено без змін (а.с.149-152). 23 лютого 2021 року позивач звернувся з письмовою заявою на ім`я виконуючого обов`язки директора ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] у якій просив керівництво порту поновити його негайно на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» згідно з рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021, а також допустити його до виконання своїх посадових обов`язків та на своє робоче місце (а.с.52,53,54). 23.02.2021 позивач звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з заявою про видачу виконавчих листів по цивільній справі №501/4356/19, в частині поновлення на посаді начальника 2-го терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць, для їх примусового виконання органами державної виконавчої служби (а.с.55) 26.02.2021 Іллічівським міським судом Одеської області були видані виконавчі листи по справі №501/4356/19 (а.с.56-57). 26.02.2021 позивач звернувся із заявою до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 (а.с.58). 02 березня 2021 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Паршенко О.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП) №64664662 про поновлення на посаді начальника 2-го терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] (а.с.59-60). 03.03.2021 постанова старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. про відкриття виконавчого провадження (ВП) №64664662 отримана представником ДП «МТП «Чорноморськ» Саєвською Т.П. під підпис (а.с.62). 05.03.2021 року, старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. складено акт про відсутність відомостей про виконання Боржником рішення суду та винесено Постанову про накладання штрафу у якій зазначено що станом на 05.03.2021 року відомостей про виконання вищевказаного рішення суду не надходило, тому накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та зобов`язано боржника (ДП «МТП «Чорноморськ») виконати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.63,64) 12.03.2021 старшим державним виконавцем відділу ДВС Паршенко О.О. складено Акт та винесено постанову про накладання штрафу на користь держави, за повторне невиконання боржником (ДП «МТП «Чорноморськ») без поважних причин рішення суду, у розмірі 10200 грн. (а.с.65,66). 12.03.2021 на адресу Чорноморського міського відділу ДВС надійшов лист від представника ДП «МТП «Чорноморськ» Саєвської Т.П. про поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» Старюченка В.В. разом з копією Наказу №78 від 02.03.2021 року про поновлення [PERSON] з 08.08.2019 на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» та проханням закрити виконавче провадження на підставі п.9 ст.39 Закону (а.с.67). 12.03.2021 державним виконавцем відділу ДВС на адресу відповідача направлено вимогу про необхідність надати копію трудової книжки позивача з внесеним відповідним записом (а.с.72). 15.03.2021 позивача було ознайомлено з наказом №78 від 02.03.2021 «Про поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] » за підписом в.о. директора [PERSON] (а.с.70). Позивач, під час ознайомлення з даним наказом встановив, що у розпорядчій частині наказу №78 від 02.03.2021 у пункті 2 невірно вказано дату його поновлення на роботі 08.08.2019, оскільки позивач був звільнений з роботи 11.11.2019 згідно з наказом №568/О-2 від 31.10.2019. Крім того, позивач встановив, що у пункті 3 наказу №78 від 02.03.2021 невірно визначено його робочий тиждень, замість 40 годин вказано 32 години, а також у наказі не був визначений розмір посадового окладу для посади начальник 2 терміналу, яку позивач обіймав до звільнення з роботи, та не повідомлений роботодавцем. Про виявленні суттєві недоліки, Позивач письмово зазначив на копії наказу №78 від 02.03.2021 (а.с.70). 17 березня 2021 року, у відділі кадрів порту позивача ознайомлено з наказом №93 від 15 березня 2021 року «Про внесення змін до наказу від 02.03.2021 №78 «Про поновлення на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] » (а.с.71). Позивач під час ознайомлення з наказом №93 від 15.03.2021 встановив, що суттєві недоліки, які були виявлені ним у п.2 та п.3 наказу №78 від 02.03.2021 керівництвом порту усунуті та внесено зміни за редакцією позивача, однак, у пункті 1.1 наказу №93 від 15.03.2021 йому невірно визначений посадовий оклад у розмірі 7361 грн. Оскільки роботодавцем у пункті 1 наказу №78 від 02.03.2021 визнано незаконним та скасовано наказ №568/О-2 від 31.10.2021 року про припинення трудового договору у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці п.6 ст.36 КЗпП України, що в свою чергу, зобов`язує роботодавця при виконанні рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 року по справі №501/4356/19 - поновити позивачу умови праці з яких його звільнили, зокрема розмір посадового окладу, що складає 11673 грн., який був встановлений йому штатним розписом 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» затвердженого наказом №167 від 30.03.2018 року. Позивач про виявленні суттєві недоліки письмово зазначив на копії наказу №93 від 15.03.2021. 17.05.2021 року, старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №64664662 про поновлення на посаді начальника 2-го терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» [PERSON] (а.с.81). Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Статтею 129 Конституції України передбачено, що Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини сьомої ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, ухвалене органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Статтею 236 КЗпП України передбачено, що в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. За змістом положень статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин. Така позиція вкладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019р. у справі №522/13736/15 (61-25545сво18). Аналіз статті 236 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Згідно статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ч.1 ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Частина 1 ст.18 Закону зазначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно ч.1 ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення. Частиною 1 ст.3 Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Порядок виконання рішень судів про поновлення на роботі визначено статтею 65 Закону, а саме рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувана, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до вимог Закону державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно пп.1,6 ч.5 ст.19 Закону боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Згідно п.9 ч.1 статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що позивач 23.02.2021 звертався до відповідача із заявою, в якій просив добровільно виконати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 в частині поновлення [PERSON] на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» та в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць. Таким чином, починаючи з 23.02.2021 року відповідач був обізнаний про існування та зміст рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 про поновлення позивача на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ. Також, суд зазначає, що копія вступної та резолютивної частини рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 надійшла на адресу ДП «МТП «Чорноморськ» 25.02.2021, що підтверджується копією супровідного листа з відміткою про реєстрацію вхідної кореспонденції (а.с.100). Крім того, суд вказує на те, що 03.03.2021 постанова старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. про відкриття виконавчого провадження про поновлення [PERSON] на посаді начальника 2 терміналу була отримана особисто представником ДП «МТП «Чорноморськ» Саєвською Т.П. під підпис (а.с.62). При цьому, судом було встановлено, що 05.03.2021 та 12.03.2021 старшим державним виконавцем відділу ДВС Паршенко О.О. складені акти про відсутність відомостей про виконання Боржником рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 про поновлення позивача на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ». Таким чином, з обставин даної справи вбачається, що відповідач видав наказ №78 про поновлення на роботі позивача лише 02.03.2021, вже після відкриття виконавчого провадження (ВП) №64664662 з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19, яке підлягало негайному виконанню, при цьому, боржник (ДП «МТП «Чорноморськ) повідомив старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. про видання цього наказу лише 12.03.2021, а ознайомив позивача із цим наказом під лише 15.03.2021, чим вчинив затримку виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19. Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 19 серпня 2020 року у справі №754/14783/17 (провадження № 61-17167 св 19). Верховний суд у Постанові від 17 червня 2020 року у справі №521/1892/18 (провадження №61-39740св18) зазначає, що «Відповідно до статті 65 Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення вважають виконаним боржником з дня видання наказу про поновлення позивача на роботі та внесення запису до трудової книжки позивача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Запис до трудової книжки про поновлення на посаді за рішенням суду Поновлення на роботі також включає допуск працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Отже, рішення про поновлення на роботі вважають виконаним з моменту видання наказу про поновлення працівника на роботі та його фактичного допуску до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен знати про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинні фактично забезпечити доступ до роботи та можливість виконувати обов`язки». Суд на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, поданих сторонами, встановив фактичні обставини у справі, від яких залежить правильність вирішення спору, зокрема те, що саме з вини відповідача відбулася затримка виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 лютого 2021 року по справі №501/4356/19 в частині негайного поновлення на роботі позивача, яке відповідачем було виконано із затримкою через несвоєчасне видання наказу №78 від 02.03.2021 про поновлення на роботі позивача та несвоєчасне ознайомлення позивача з цим наказом та внесенням відповідного запису до трудової книжки позивача, що дає можливість позивачу приступити до роботи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що з 19 лютого 2021 року по 14 березня 2021 року продовжився час вимушеного прогулу позивача, що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки у поновленні на роботі. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (даі - Порядок) і обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. Пунктом 5 розділу ІV Порядку передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Згідно до пп.б) п.4 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» за №100 від 08.1995 року до розрахунку не входять одноразові виплати які носять компенсаційний характер та які нараховуються з метою відшкодування працівникам матеріальних витрат пов`язаних з виконанням трудових чи інших передбачених законом обов`язків, та характер допомоги (за невикористану відпустку, вихідна допомога, матеріальна допомога тощо) ст.ст.44, 83, 120, 121,125 КЗпП України. Премії, винагороди та інші заохочувальні виплати які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій відповідно до п.3 даної Постанови включаються до розрахунку. Тобто, всі виплати в тому числі одноразові, які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (високі досягнення в праці; високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою та інші, виробничі премії; одноразова винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо), включаються до розрахунку. Відповідно до абз.16 п.4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності. Так, відповідно до бухгалтерської довідки №625 від 20.02.2020 ДП «МТП «Чорноморськ» та згідно листа ДП «МТП «Чорноморськ» від 13.01.2021 №32/06-23-С-93 за підписом директора порту [PERSON] , а також таблиці щомісячного донарахування заробітної плати у період з 01.07.2018 по листопад 2019 року, середній заробіток позивача складає: за вересень 2019 року з/п складає 16709,71 грн. (13691,90 грн. (з/п згідно довідки №625 від 20.02.2020р.) + 2955,28 (надбавка за особливо важливу роботу) + 152,53 грн. (індексація)); за жовтень 2019р. з/п складає 8120,51 грн. = (6796,90 грн. (з/п згідно довідки №625 від 20.02.2020р.) + 1261,53 грн. (надбавка за особливо важливу роботу) + 62,08 грн. (індексація)). Середньомісячна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи складає: (16709,71 грн. + 8120,51 грн.) : 2 = 12415,11 грн. У вересні 2019 р. був 21 робочий день, в жовтні 2019 р. було 9 робочих днів, загальна кількість робочих днів складає: 30 р/д. Середня кількість робочих днів складає: 30 : 2 = 15 р/д. Середньоденний заробіток працівника складає: 12415,11 : 15 = 827,67 грн. Кількість часу вимушеного прогулу з 19.02.2021 по 14.03.2021 становить: 6 + 9 = 15 р/д. Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2021 по 14.03.2021 складає: 827,67 х 15 = 12415,11 грн. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2021 по 14.03.2021 у зв`язку з затримкою виконання рішення суду, котрий підлягає стягненню з Відповідача, складає 12415,11 грн. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з викладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved