Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача Гусєва П.В. надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2020 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Фольксваген», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » в м. Києві на вул. Світлицького та пр. Свободи допустив зіткнення з транспортним засобом. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А02358958. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним було визнано винним у адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 35 878,69 грн. Отже, з огляду на вищенаведене ПАТ «СК «Інтер-Поліс»» просить стягнути у порядку регресу з відповідача суму 35 878,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн. Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення, проти ухвалення по справі заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд дійшов\~наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, [PERSON] 30 вересня 2020 року близько 18 год. 48 хв. в м. Києві по вул. Світлицького, на перехресті з просп. Свободи керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за спеціального технічного приладу «Drager» ARLM-0510 тест 20, результат тесту склав 1,50%, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП Крім цього, 30 вересня 2020 року о 18 год. 48 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , в м. Києві на перехресті вул. Світлицького та пр-т Свободи, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказані обставини встановлені постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2020 року, яка набрала законної сили 10.11.2020 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень та постановою Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року, яка набрала законної сили 18.12.2020 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно полісу № АО 2358958 на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс» (транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] ) Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту FO-00583042 на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» (транспортний засіб «Nissan» д.н.з. [NUMBER] ) Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу марки «Nissan» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] .. 01.10.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 05.10.2020 року транспортний засіб «Nissan» д.н.з. [NUMBER] було оглянуто на пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу. Як вбачається з ремонтної калькуляції № 22152_51 від 15.10.2020 року, вартість матеріального збитку автомобілю «Nissan» д.н.з. [NUMBER] становить 54 467,69 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС» розмір страхового відшкодування 52\~322,73 грн. 08.06.2021 року АТ «СГ «ТАС» було виплачено [PERSON] грошові кошти у розмірі 35\~878,69 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 135498 від 04.11.2020 року. 11.01.2021 року АТ «СГ «ТАС» звернулося до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач, розглянувши заяву АТ «СГ «ТАС» прийняв рішення про відшкодування шкоди у розмірі 35\~878,69 гривень, що підтверджується страховим актом № 655/3277/59/21. 08.06.2021 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було виплачено АТ «СГ «ТАС» грошові кошти у розмірі 35\~878,69 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2371 від 08.06.2021 року. 29.09.2021 представником ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на адресу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Відповідно до підпунктів «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved