Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якій просив визнати його біологічним батьком [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] [INFO] ,\~які народилися\~у с.Велика\~Буда (колишнього\~Герцаївського)\~Чернівецького району\~Чернівецької області та внести зміни в актовий запис дітей [PERSON] , [INFO] , актовий запис №26 від 11.09.2006 року; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №22 від 20.06.2008 року; [PERSON] , [INFO] , актовий запис №14 від 12.04.2012 року; [PERSON] [INFO] , актовий запис №19 від 17.07.2013 року, прізвище батька з [PERSON] на [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що з 2006 по 2013 рік мав стосунки з [PERSON] , від цих стосунків у них народились: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] . На момент народження дітей сторони не перебували у шлюбі та проживали окремо, діти були зареєстровані в органах РАЦС на підставі ч.1 ст.135 СК України, тобто за заявою матері. У грудні 2021 року відповідачка повідомила, що позивач являється батьком дітей, після чого звернулися до медико генетичного центру, де було проведено дослідження для встановлення батьківства. Згідно висновку\~генотипоскопічного дослідження\~№ 36209\~від 19.10.2022\~року,\~Медико \~генетичного центру\~«МАМА ПАПА»\~м.Київ\~-\~біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] , в рамках дослідження, не виключається ймовірність того, що отриманні результати не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999986 %. Тому, просив визнати його рідним батьком та внести відповідні зміни до актового запису про народження дітей. \~ \~ \~ \~Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~народження [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , останні народилися в с.Велика Буда Чернівецького (колишнього - Герцаївського) району Чернівецької області, батьками яких записано « [PERSON] » та [PERSON] . Отже на час народження дітей, батьки останніх не перебували між собою у офіційному шлюбі. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України). Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Як встановлено ч.2 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для встановлення батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до\~висновку висновку\~генотипоскопічного дослідження\~№ 36209\~від 19.10.2022\~року Медико\~ генетичного\~центру «МАМА\~ПАПА» м.Київ\~-\~біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] , в рамках дослідження, не виключається ймовірність того, що отриманні результати не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,999986 %. Вказаний експертний висновок відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, з клопотанням про проведення повторної або додаткової експертизи відповідач до суду не звертався. Окрім цього, відповідач [PERSON] визнала в поданій позовній заяві позовні вимоги [PERSON] тим самим підтвердила, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] [INFO] . Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved