Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття, визначивши розмір аліментів 1 500,00 щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-30). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] у них з відповідачкою народилася донька [PERSON] . Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2020 у справі № 755/1446/20 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 29 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що 27.06.2022 державним виконавцем Баранівського відділу державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кравчук О.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 69302305 про стягнення аліментів за вказаним судовим рішенням. Їхня спільна з відповідачкою донька [PERSON] проживає з матір`ю. Позивач стверджує, що наразі він не працевлаштований, за місцем його проживання відсутні вільні робочі місця, а працювати в іншому місті він не має можливості у зв`язку з ведення домашнього господарства та наявністю малолітньої дитини. Час від часу він працює на тимчасових підробітках, не має стабільного доходу, тому не має можливості сплачувати аліменти саме у встановленому судовим рішенням розмірі. Також на його утриманні перебувають малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , і дружина [PERSON] , [INFO] , яка не має можливості працювати через перебування у відпустці по догляду за дитиною та її доходом являється лише щомісячна одноразова допомога при народженні дитини. Тому вважає, що доцільно зменшити аліменти на утримання спільної з відповідачкою дитини із 3 000 грн. до 1 500 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2022 позовна заява [PERSON] датована 08.07.2022 була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 20, 21). 27.10.2022 до суду на виконання вимог ухвали суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 26, 27-30). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 53-55). 02.12.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві [PERSON] зазначає, що надані [PERSON] на підтвердження позовних вимог відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 05.07.2022 про відсутність доходів у позивача з 1 кварталу 2021 по 4 квартал 2021, а також індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України за 2017-2019 р.р. про наявність у нього мінімальних доходів для отримання пенсії спростовуються відзивом [PERSON] на позов від 03.03.2020 у справі № 755/1446/20 про стягнення аліментів, у якому позивач зазначає, що на території України він роботи не має, але час від часу виїжджає за кордон, розмір доходів має нерегулярний, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі 5 000 грн. та згодний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3 000 грн. на місяць. Приймаючи до уваги наявність у позивача доходів за кордоном у Європейській валюті - Євро та те, що курс такої валюти виріс порівняно з березнем 2020 року майже на 25 %, тому розмір аліментів у 3 000 грн. для позивача вже зменшився на 25 %, в той же час продукти харчування та необхідні засоби гігієни для дитини суттєво подорожчали. Тому насправді майновий стан позивача покращився, оскільки він отримує доходи у європейській валюті. Реєстрація нового шлюбу позивача не є підставою для задоволення позову, дружина позивача є особою працездатного віку та будь яких документів щодо стану здоров`я останньої, які б доводили факт перебування на утриманні позивача його дружини матеріали справи не містять. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, також не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів (а.с. 59-62). 08.12.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить задовольнити позов, зазначаючи про те, що виїзди ним за кордон мали місце з 2019 по 2021 роки. Повернувся на територію України він 18.12.2021 та у зв`язку з початком 24.02.2022 повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України він більше не здійснював виїзд за кордон, тому не відповідає дійсності посилання відповідачки, що в даний час він працює за кордоном та отримує дохід у Євро. Відповідно до чинного законодавства України він може бути призваним на військову службу, отже не має можливості перетинати кодон України (а.с. 75-79). У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частини 2, 3 вказаної статті регламентують, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову, значення справи для сторін. При цьому згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Таким чином, суд з урахуванням предмету спору, наданих сторонами доказів та письмових пояснень, вважає за доцільне у даній справі проведення спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24.03.2020 у справі № 755/1446/20 стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 29 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись із позовом до суду про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на зміну його сімейного стану та погіршення матеріального становища і неможливість сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду у розмірі 3 000,00 грн. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 565/1059/21 (провадження № 61-3636св22). Позивач зазначає, що він не має можливості працевлаштуватися та на його утриманні знаходяться його дружина [PERSON] і малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини, на переконання позивача, об`єктивно підтверджують, що він перебуває у скрутному фінансовому стані, що є підставою для зменшення розміру аліментів стягуваних за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2020 року у справі № 755/1446/20. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 06.06.2022 року у справі № 523/8403/19 (провадження № 61-14523св21) викладено правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України, відповідно якого статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе і членів своєї сім`ї, майновий стан та розмір доходів. Визначаючи розмір аліментів в сумі 3 000 грн. щомісячно, Дніпровський районний суд м. Києва виходив з того, що [PERSON] є працездатною особою, має можливість працевлаштуватися, відповідачем суду не було надано доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, відповідач позов визнав частково у розмірі 3 000 грн., позивачем [PERSON] не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 5 000 грн. Згідно з частиною 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 ст. 182 СК України). На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію свідоцтва про шлюб, відповідно якого 09.10.2021 позивач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 50). Від цього шлюбу позивач має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с. 51). Відповідно довідки Пенсійного фонду України по формі ОК-5 за 2017-2019 роки, [PERSON] з вересня 2019 року заробітну плату не отримує (а.с. 46). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05.07.2022 та станом на 05.12.2022, позивач за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року та за період з 2 кварталу 2022 року по 3 квартал 2002 року доходів не отримував (а.с. 45, 86). Заперечуючи проти позову, відповідачка надала довідку Пенсійного фонду України по формі ОК-5 за період з 2018 по 2021 року, згідно якої з жовтня 2021 [PERSON] доходів не отримує (а.с. 67, 68). Також відповідачка посилається на те, що у відзиві на позов, яку [PERSON] подавав у справі № 755/1446/20 про стягнення аліментів, останній зазначав про періодичну роботу за кордоном, тому відповідачка вважає, що позивач має можливість сплачувати присуджені судовим рішенням аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно, оскільки курс іноземної валюти Євро виріс порівняно з національною валютою. Однак, такі доводи відповідачки, як підставу для відмови в позові, суд до уваги прийняти не може, оскільки жодних доказів щодо отримання доходів позивачем, у тому числі за кордоном, відповідачкою суду не надано, до того ж з копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , який додано до відповіді на відзив, убачається, що після 18.12.2021 року позивач за межі України не виїжджав (а.с. 85). За правилами частин 1, 3 ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає до уваги зміну сімейного стану позивача у зв`язку з укладенням шлюбу з гр. [PERSON] та народження у нього [INFO] другої дитини [PERSON] , а також погіршення матеріального стану позивача через від сутність у нього доходів, у зв`язку з чим, з урахуванням приписів ст. 192 СК України, розмір аліментів [PERSON] визначний за рішенням суду слід зменшити. При цьому суд також враховує наступні обставини. За положенням ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (статті 7, 155 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Нормою статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років з 1 липня 2022 року у розмірі 2 202 гривні та з 1 грудня 2022 року у розмірі 2272 гривні. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, беручи до уваги вік дитини сторін по справі, яка перебуває на утриманні матері, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, на даний час не працює, відомостей щодо незадовільного стану здоров`я позивача чи наявності медичних показань стосовно його працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано, дитина сторін по справі проживає окремо від батька територіально в іншій місцевості, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, тому в сукупності оцінених судом доказів, суд вважає, що визначений судовим рішення розмір аліментів 3 000 грн. слід зменшити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Адже такий розмір аліментів, що є більшим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років та не перевищує загального його розміру, не суперечить нормам матеріального права, та з урахуванням рівності обов`язку утримання дитини матір`ю, надасть можливість дотримання принципу необхідного та достатнього для забезпечення потреб дитини сторін по справі, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. При цьому, суд роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн., що становить мінімальний розмір, визначений на дату звернення до суду з позовною заявою (а.с. 16).

Outcome: partial