Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 07.07.2017 вона перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем вони разом не проживають, дитина проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати їхню спільну дитину, що, на думку позивача, є підставою для стягнення аліментів у судовому порядку. Крім того, оскільки дитина проживає разом з нею, позивач вважає, що вона як мати дитини, яка не досягла трьохрічного віку, має право на утримання від чоловіка, батька дитини. Вказує, що відповідач є працездатним, а тому має можливість заробляти. У позивача відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, проте подав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає частково, а саме вимоги про стягнення аліментів на дитину визнає повністю та просить їх задовольнити. В задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання позивача просить відмовити, оскільки він навчається на денній формі навчання, раніше перебував в зоні бойових дій. Просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище, так як він перебуває в резерві. У зв`язку з чим, просить суд позов задовольнити частково та справу розглянути без його участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 21.01.2021 сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 1, та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 4). В шлюбі в сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З копії довідки, виданої виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області № 1-422 від 26.09.2022, встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с. 6). Відповідачем дана обставина не заперечується. Відповідно до копії довідки № 22/1093 від 31.10.2022, [PERSON] навчається на першому курсі (строки навчання з 27.10.2022 по 31.12.2023) денної (бюджетної) форми навчання за ступенем вищої освіти магістр факультету фізичного виховання і спорту Вінницького державного педагогічного університету імені М. Коцюбинського (а.с. 31). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 32 ). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому враховуючи вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме в частці від доходу батька, розмір такої частки та визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, встановивши, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання його дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, положеннями ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, в межах наданих суду доказів. Так, відповідач є особою працездатного віку та право на утримання від нього мають як позивач, так і їхня неповнолітня дитина, на утримання якої відповідач вважає можливим сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів. Та суд вважає недоведеною обставину, на яку посилається відповідач, щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Сам лише факт його навчання на денній формі навчання, яке триватиме до 31.12.2023, що є меншим ніж строк досягнення дитиною трирічного віку, та перебування в резерві і наявність статусу учасника бойових дій, не є достатнім доказом скрутного матеріального становища відповідача. Відповідачем не надано жодного доказу щодо його працевлаштування та розміру заробітку, чи відсутність такого, а також належності відповідачу на праві власності нерухомого майна, транспортних засобів чи іншого цінного майна і отримання ним інших доходів чи здійснення видатків. Враховуючи встановлені обставини, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів реального матеріального становища відповідача, суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення їхньою дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України,з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 992, 40 грн. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial