Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

В листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт неправильності записів у повторному свідоцтві про народження заявниці [NUMBER] , виданного 6 вересня 1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльської районної ради народних депутатів, а саме - 25.07.1956р. замість правільного 24 червня 1956 року та прізвища _ « [PERSON] » замість правільного - « [PERSON] ». Заявлені вимоги мотивує тим, що у зв`язку із втратою первинного свідоцтва про народження, 6 вересня 1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльської районної ради народних депутатів заявниці видане повторне свідоцтво про народження [NUMBER] . При цьому у повторному свідоцтві про народження були допущені помилки в даті народження та в написанні родового прізвища заявниці. Так заявниця вказує що вона народилася [INFO] , а її прізвище « [PERSON] », але у вказаному повторному свідоцтві про її народження помилково вказано дата народження [INFO] , а прізвище « [PERSON] ». В серпні 2022 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою щодо зміни страхового стажу. Однак, при ознайомленні з наданими нею документами, рішенням від 22.08.2022 року заступника начальника відділу перерахунків пенсій № 3 С. Шеманською було відмовлено в проведенні перерахунку відповідно до заяви [PERSON] у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу заявниці. У зв`язку з цим, [PERSON] змушена звернутися до суду для встановлення факту неправильності записів у повторному свідоцтві про народження заявниці [NUMBER] , виданного 6 вересня 1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльської районної ради народних депутатів. В судовому засіданні [PERSON] , свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи - Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м,Одеса) в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав пояснення та просив врахувати їх при постановленні рішення, категорично заперечував проти задоволення заяви [PERSON] . В запереченні представник заінтересованої особи зазначав, що відсутні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] , оскільки відповідно до копії актового запису про народження заявниці № 15 від 17.09.1956р. складеного виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області значиться: дата народження дитини « [INFO] » прізвище народженої та її батьків « [PERSON] ». Зміст повторно виданого свідоцтва про народження заявниці [NUMBER] , виданного 6 вересня 1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльської районної ради народних депутатів повністю відповідає первинному носію актового запису про народження заявниці № 15 від 17.09.1956р. складеного виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області значиться: дата народження дитини « [INFO] » прізвище народженої та її батьків « [PERSON] ». Крім того чинним законодавством України не передбачено внесення змін в повторно видані свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) cмерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до копії актового запису про народження заявниці № 15 від 17.09.1956р. складеного виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області значиться: дата народження дитини « [INFO] » прізвище народженої та її батьків « [PERSON] ». Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадського стану» суд приймає рішення про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та згідно Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» і Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2001 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2001 за № 55/18793, відділ державної реєстрації актів цивільного стану вносять зміни до відповідних актових записів цивільного стану. Відповідно до вимог чинного законодавства України суди розглядають справи про встановлення неправильності записів в актах цивільного стану, а ні у повторно виданих свідоцтвах про народження. Зміст повторно виданого свідоцтва про народження заявниці [NUMBER] , виданного 6 вересня 1991 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльської районної ради народних депутатів повністю відповідає первинному носію актового запису про народження заявниці № 15 від 17.09.1956р. складеного виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області значиться: дата народження дитини « [INFO] » прізвище народженої та її батьків « [PERSON] » , « [PERSON] ». Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Суд наголошує, що заявницею не надано жодного письмового доказу неправильності записів в актовому записі № 15 від 17.09.1956р. про народження [PERSON] . Аналіз документів, представлених заявницею свідчить, що в актовому запису про шлюб заявниці № 125 від 19.01.1974 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб значиться дата народження « [INFO] » , дошлюбне прізвище « [PERSON] », в паспорті заявниці [NUMBER] виданого Баштанським РВ УМВС України в Миколаївській області 06.06.1996 року, значиться дата народження « [INFO] ». Але всі зазначені документи не є підставою для підтвердження достовірності відомостей про дату народження заявниці та написання її родового прізвища. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed