Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

16 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник просить, встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] правовстановлюючих документів, в яких прізвище зазначено українською мовою як « [PERSON] », в той час як правильно « [PERSON] »: 1)Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 16.07.1997 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Коряченко А.А., зареєстроване в реєстрі за № 1-2362, серія НА0575503, зареєстроване в КП «БТІ» ОМР в кн. 226пр-стр.154 за № 51. 2)Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , видане органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси від 14.05.1996 року, зареєстроване в Одеському міжміському БТІ в реєстровій книзі № 182 пр., на стор. № 204, за реєстровим № 51 від 28.06.1996 року. 3)Диплом спеціаліста серії ЛА № 007689 виданого 25.06.1996 року про закінчення Одеського державного морського університету, факультету економіки та управління за спеціальністю «Транспортний менеджмент», кваліфікація менеджер-економіст. 4)Диплом кандидата наук серії ДК 006368, яким відповідно до Рішення спеціалізованої вченої ради Інституту проблем ринку та економіко-екологічних досліджень Національної Академії Наук України на підставі прилюдного захисту дисертації присуджено науковий ступінь «кандидата економічних наук» зі спеціальності «економіка транспорту і зв`язку».. Мотивує вимоги тим, що є донькою [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] . 16.07.1997 року Заявник разом зі своєю матір`ю отримали, як спадкоємці після смерті батька [PERSON] , Свідоцтво про право на спадщину за законом, та на підставі якого, в рівних долях кожна, отримали спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири, що належала померлому та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена частина квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м.Одеси від 14.05.1996 року, зареєстроване в Одеському міжміському БТІ в реєстровій книзі №182 пр., на стор. №204, за реєстровим №51 від 28.06.1996 року, співвласниками квартири були також відповідно до цього свідоцтва заявник із матір`ю по 1/3 частині кожна. Помилково, внаслідок здійснення неправильного перекладу з російської мови українською мовою, у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.07.97р. було зазначено прізвище « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », оскільки Свідоцтво було отримане на підставі документу, що засвідчував особу паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] виданий 14.11.90 року Приморським РВ в Одеській області, в якому прізвище ім`я та по батькові зазначалося на рос. мові « [PERSON] » (відповідно до Довідки Приморського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області №5115-1420/5115.1-21 від 09.06.21р.) Тобто, після смерті батька власниками квартири [ADDRESS] , стали заявник і матір по 1/2 частині кожна. 14 квітня 2021 року матір [PERSON] подарувала належну їй 1/2 частку вказаної квартири на підставі договору Дарування частки квартири. Таким чином, на даний час заявник є єдиною власницею квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 1/2 частина квартири належить заявнику по Договору дарування від 14.04.2021 року та 1/2 по Свідоцтву про право на спадщину за законом від 16.07.1997р. та Свідоцтву про право власності на житло № [NUMBER] . Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.10.21 року у реєстрі значиться лише 1/2 частина квартири, яка належить заявнику на підставі Договору дарування від 14.04.2021 року. Також в Свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] зазначено прізвище, ім`я та по батькові заявника російською мовою як « [PERSON] », коли вірним на українській мові правильно « [PERSON] ». На сьогоднішній день заявник має намір продати належну квартиру однак перешкодою в реалізації гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України праві вільно розпоряджатись своєю власністю є граматичні помилки в написанні прізвища у правовстановлюючих документах, тому вважає, що факт належності вказаних правовстановлюючих документів підлягає встановленню. Окрім того, зі змісту Диплому спеціаліста серії ЛА №007689 виданого 25.06.1996 року про закінчення Одеського державного морського університету, факультету економіки та управління за спеціальністю «Транспортний менеджмент», кваліфікація менеджер-економіст, вбачається, що записи прізвища Заявника виконані українською мовою з помилкою « [PERSON] » та « [PERSON] », коли правильним є відповідно до даних зазначених у дійсному паспорті громадянина України на українській мові « [PERSON] » та на російській мові « [PERSON] ». Дана помилка виникла внаслідок здійснення неправильного перекладу з російської мови українською мовою, оскільки Диплом спеціаліста був отриманий заявником на підставі документу, що засвідчував особу паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] виданий 14.11.90 року Приморським РВ в Одеській області, в якому прізвище ім`я та по батькові зазначалося на рос. мові « [PERSON] ». Після отримання Диплому спеціаліста ЛА №007689 виданого 25.06.1996 року про закінчення Одеського державного морського університету Заявнику було видано Диплом кандидата наук серії ДК №006368, яким відповідно до Рішення спеціалізованої вченої ради Інституту проблем ринку та економіко-екологічних досліджень НАН України на підставі прилюдного захисту дисертації заявнику присуджено науковий ступінь «кандидата економічних наук» зі спеціальності «економіка транспорту і зв`язку». У Дипломі кандидата наук серії ДК №006368 також записи прізвища виконані українською мовою з помилкою « [PERSON] », коли правильним є відповідно до даних зазначених у дійсному паспорті громадянина України на українській мові « [PERSON] ». Дана помилка виникла на підставі того, що у раніше виданому Дипломі спеціаліста її прізвище було зазначено українською мовою з помилкою « [PERSON] », коли правильним є « [PERSON] ». Перебуваючи на прийомі у спеціаліста органу Пенсійного фонду України їй було рекомендовано звернутися до суду задля усунення виявлених помилок. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів: Диплома спеціаліста серії ЛА №007689 та Диплома кандидата наук серії ДК №006368, в яких прізвище вказане з помилкою, має юридичне значення так як дозволить реалізувати право на оформлення та отримання пенсії за віком, а відтак Заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року заяву залишено без руху. 30 листопада 2021 року від Заявника на виконання ухвали суду надійшла заява. Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року відкрито провадження по справі. 18 січня 2022 року від Заявника до суду надійшло клопотання про залучення письмових доказів. 04 травня 2022 року від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшла заява про розгляд справи без участі сторони. Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року клопотання представника [PERSON] про заміну заінтересованої особи задоволено. Залучено до участі у якості правонаступника заінтересованої особи Інституту проблем ринку та економіко-екологічних досліджень Національної Академії Наук України Державну установу «Інститут ринку і економіко-екологічних досліджень Національної академії наук України». Продовжено слухати справу за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, за участю заінтересованих осіб Одеської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Державної установи «Інститут ринку і економіко-екологічних досліджень Національної академії наук України» (правонаступник - Інституту проблем ринку та економіко-екологічних досліджень Національної Академії Наук України), Одеський національний морський університет. В судове засідання 19 грудня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від представника Заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 24 листопада 1974 року мовою оригіналу « [PERSON] »). Батько (мовою оригіналу) [PERSON] , матір (мовою оригіналу) [PERSON] . 14 травня 1996 року [PERSON] (мовою оригіналу), [PERSON] (мовою оригіналу), [PERSON] (мовою оригіналу) в рівних частках видано Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідцотвом про смерть від 09 листопада 1996 року, серія [NUMBER] . 16.07.1997 року [PERSON] разом з [PERSON] отримали, як спадкоємці після смерті [PERSON] , Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Коряченко А.А., зареєстроване в реєстрі за №1-2362, серія НА0575503, зареєстроване в КП «БТІ» ОМР в кн. 226пр-стр.154 за №51. На підставі якого, в рівних долях кожна, отримали спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири, що належала померлому та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена частина квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси від 14.05.1996 року, зареєстроване в Одеському міжміському БТІ в реєстровій книзі №182 пр., на стор. №204, за реєстровим №51 від 28.06.1996 року. Як зазначає Заявник, помилково внаслідок здійснення неправильного перекладу з російської мови на українську мову, у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 16.07.1997 року було зазначено прізвище « [PERSON] » коли правильно « [PERSON] », оскільки Свідоцтво було отримане мною на підставі документу, що засвідчував особу паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] виданий 14.11.90 року Приморським РВ в Одеській області, в якому прізвище ім`я та по батькові зазначалося на рос. мові « [PERSON] » Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з доводами Заявник, оскільки відповідно до Довідки Приморського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області №5115-1420/5115.1-21 від 09.06.21 року вбачається, що « [PERSON] » та « [PERSON] » одна і та особа. Разом з цим, з зазначеної довідки вбачається, що паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 04.08.1997 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області на прізвище « [PERSON] » вважається дійсним. 14 квітня 2021 року [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 1/2 частку вказаної квартири, що підтверджується договором Дарування частки квартири посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П., зареєстрований в реєстрі за №119 від 14.04.2021 року). Окрім того, зі змісту Диплому спеціаліста серії ЛА №007689 виданого 25.06.1996 року про закінчення Одеського державного морського університету, факультету економіки та управління за спеціальністю «Транспортний менеджмент», кваліфікація менеджер-економіст, вбачається, що записи прізвища виконані українською мовою з помилкою « [PERSON] » та коли правильним є відповідно до даних зазначених у дійсному паспорті громадянина України на українській мові « [PERSON] » та на російській мові « [PERSON] ». Як зазначає заявник, помилка виникла внаслідок здійснення неправильного перекладу з російської мови українською мовою, оскільки Диплом спеціаліста був отриманий на підставі документу, що засвідчував особу паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] виданий 14.11.90 року Приморським РВ в Одеській області, в якому прізвище ім`я та по батькові зазначалося на рос. мові « [PERSON] ». Після отримання Диплому спеціаліста [NUMBER] виданого 25.06.1996 року про закінчення Одеського державного морського університету Заявнику було видано Диплом кандидата наук серії ДК №006368, яким відповідно до Рішення спеціалізованої вченої ради Інституту проблем ринку та економіко-екологічних досліджень НАН України на підставі прилюдного захисту дисертації присуджено науковий ступінь «кандидата економічних наук» зі спеціальності «економіка транспорту і зв`язку». У Дипломі кандидата наук серії ДК №006368 також записи прізвища Заявника виконані українською мовою з помилкою « [PERSON] ». Встановлення зазначених фактів має для Заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення остання позбавлена права вільно користуватись та розпоряджатись в повному об`ємі належною квартирою та встановлення факту належності правовстановлюючих документів: Диплома спеціаліста серії ЛА №007689 та Диплома кандидата наук серії ДК №006368, в яких прізвище вказане з помилкою, має для Заявника юридичне значення так як дозволить реалізувати право на оформлення та отримання пенсії за віком. Так, в матеріалах справи є паспорт громадянина України [NUMBER] , який отримано [PERSON] , який є дійсним що підтверджується Довідкою Приморського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області №5115-1420/5115.1-21 від 09.06.21 року. Разом з цим, в матеріалах справи є РНОКПП який виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. З ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Отже з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в правовстановлюючих документах, а саме у Свідоцтві про право на спадщину за законом, видане 16.07.1997 року, Свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] , Дипломі спеціаліста ЛА №007689, Дипломі кандидата наук ДК006368, допущено помилку у написанні прізвища Заявника, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку. Таким чином обставини заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved