Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

07 жовтня 2022 р. заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заявниціДержавного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №026869 виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що заявниці належить Державний акт серії МК №026869 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вв якому допущена помилка при написанні прізвища, а саме: прізвище зазначене як [PERSON] замість правильного [PERSON] . Помилка в написанні прізвища виникла через неправильний переклад прізвища з російської на українську при подачі документів для оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку. Так в паспорті прізвище заявниці зазначено « [PERSON] » а в Державному акті зазначено « [PERSON] ». Розбіжність у написанні прізвища у правовстановлюючому документі та у паспорті перешкоджає для подальшого розпорядження земельною ділянкою. Через допущену помилку заявниця не може довести факт належності їй правовстановлюючого документа, оскільки внести зміни до Державного акта неможливо, що є перешкодою у подальшому розпорядженні земельною ділянкою. За такого заявниця просить встановити факт належності їй державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №026869, виданого 3 листопада 2003 р. на підставі розпорядження Доманівської районної державної адміністрації, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №48 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Ухвалою суду від 12.10.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. У судове засідання з розгляду справи по суті заявниця [PERSON] не з`явилися, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі,не заперечує проти її задоволення. Заінтересована особа Богданівська сільська рада участі повноважного представника у судовому засіданні не забезпечила, у поданій заяві просить розглянути дану справу без участі свого повноважного представника, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне: Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, прізвище заявниці на українській мові вказано як « [PERSON] » та на російській мові як « [PERSON] ». Також відповідно до картки платника податків [NUMBER] прізвище заявника вказується як « [PERSON] ». Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №026869 від 03 листопада 2003 року, виданого на підставі розпорядження Доманівської районної державної адміністрації №127 від 18.03.2003 року, заявниця є власником земельної ділянки площею 5,23 га, в межах території Богданівської сільської ради. Як вбачається з даного державного акту прізвище вказано як « [PERSON] ». Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, встановлено, що вона видана [PERSON] « [NUMBER] . Також, згідно з дослідженого Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] має право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2268 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №026869. Аналізуючи дані документи, вбачається, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку міститься не правильне зазначення прізвища [PERSON] , відповідно до паспорту та картки платника податків. Відтак, дослідивши надані до матеріалів справи докази, за відсутності заперечень заінтересованої особи щодо заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що дана заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК (ст.315 ЦПК у новій редакції) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За такого суд не вбачає підстав ставити під сумнів, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №026869, виданого 3 листопада 2003 р. на підставі розпорядження Доманівської районної державної адміністрації, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №48 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Наразі помилка у написанні прізвища у правовстановлюючому документі не може бути усунута, оскільки внесення виправлень до державного акту не передбачено, крім того на сьогодні державні акти не видають. Таким чином, суд приходить до висновку, що допущена помилка при написанні прізвища заявника є перешкодою у набутті права власності на земельну ділянку, тобто від встановлення факту належності документа залежить виникнення майнового права заявника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав, відповідно до ст. 315 ЦПК України, для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а встановлення даного факту для заявника продовжить юридичні наслідки, тому суд вважає за можливе встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме - факт належності [PERSON] , Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №026869, виданого 3 листопада 2003 р. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України, залишити за заявником.

Outcome: approved