Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 року, від шлюбу мають спільну дитину. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, спілкування між ними, як подружжя, ведення спільного господарства, сумісне проживання та шлюбні відносини остаточно припинені. У жовтні 2022 року, сторони прийняли рішення про припинення шлюбу, а відтак позивач звернувся до суду з позовною заявою. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2022 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка подала суду заяву про розгляд спарви у її відсутність та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 18.09.2004 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї (а/з № 1286), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження дитини (а/з №1834). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з вищевказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем в заяві, сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved