Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , судові витрати стягнути на відповідача. На обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є його рідною сестрою по матері. [INFO] померла їх мама, [PERSON] . Після смерті матері сестра проживає разом з ним. Батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] . Вказав, що за життя мама припинила спільне проживання з відповідачем у 2018 році і з того часу відповідач не піклується про дочку, не займається її вихованням, матеріально не забезпечує, не спілкується та не виявляє інтересу до дитини. Після смерті матері [INFO] [PERSON] фактично залишилася без батьківського піклування, тому проживає разом з ним, він забезпечує її всім необхідним, займається її вихованням, надає допомогу під час навчання. Батько дитини, відповідач [PERSON] , нотаріально посвідченою заявою від 23.02.2022 підтвердив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Варавін С.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] вказав, що з часу смерті матері його сестра, [PERSON] , проживає разом з ним та його дружиною, третьою особою у справі [PERSON] . Саме він вимушений був зайнятися її утриманням та вихованням, оскільки батько сестри, [PERSON] , інтересу до доньки не проявляє. Він намагався налагодити їхні стосунки, проте спроби виявилися невдалими, [PERSON] написав заяву про відмову від батьківських прав, що посвідчена нотаріально. На даний час неповнолітня [PERSON] проживає у його сім`ї, вона всім забезпечена, навчається, у них гарні відносини. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином у порядку, встановленому ЦПК. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача та його представника, які не заперечують проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Вислухавши позивача, його представника, неповнолітню [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є рідним братом неповнолітньої [PERSON] по матері, що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітня [PERSON] суду показала, що її батько, [PERSON] , приблизно з 2018 року перестав проживати із сім`єю і з того часу не цікавиться її життям, не забезпечує її матеріально, не спілкується з нею. Спочатку вона намагалася телефонувати йому, але він не брав слухавку, коли вдавалося поговорити, то зустрічатися відмовлявся. [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після смерті матері вона переїхала проживати до родини свого рідного брата, [PERSON] , оскільки залишилася без батьків. Батька, [PERSON] , вона бачила на похороні, а пізніше, 10 жовтня, зустрічалася з ним з ініціативи брата. Жодного інтересу до неї батько не проявляє, зловживає спиртними напоями. Зазначила, що її брат [PERSON] займається її вихованням, забезпечує її потреби, допомагає з навчанням, вони разом будують плани на майбутнє, в тому числі і ті, що пов`язані із подальшим навчанням. З дружиною брата в неї склалися теплі, дружні стосунки. Вважає, що думка батька не зміниться, адже він був ініціатором припинення будь-яких відносин. Відповідно до висновку Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 13.09.2022 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При складені висновку було встановлено, що відповідно до договору оренди квартири від 05.05.2022 на території Подільського району міста Києва за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] разом з неповнолітньою сестрою [PERSON] , [INFO] . Батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, будь-яким чином не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не піклується про стан здоров`я доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Всі питання по догляду, вихованню, навчанню та матеріальному забезпеченню неповнолітньої [PERSON] вирішує її брат [PERSON] . З заяви [PERSON] , нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Дудкіною С.Г., вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , правові наслідки позбавлення батьківських прав йому відомі. Вказана заява підтверджує втрату інтересу батьком до дитини, [PERSON] . Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, ві н ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених вищезазначеною статтею. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, оскільки не піклується про неї, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для виховання, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, відсутності інтересу до спілкування з дитиною, враховуючи нотаріально посвідчену заяву відповідача, в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved