Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Чортовецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 17.01.2022 № 29, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,12 га. Відповідно довідки Чортовецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 22.08.2022 № 398, станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - син. Відповідно до ст.120 ч.1 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ч.2 ЦК УРСР). На момент припинення колгоспного двору його членами були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/5 частці кожного. [PERSON] помер [INFO] . Він мав у власності 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є його дочка - [PERSON] , тобто позивач. Згідно довідки Чортовецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 17.01.2022 №26 на час смерті [PERSON] разом з ним проживала його дочка - [PERSON] , яка успадковала 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу належало право власності на 1/5 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні, та 1/5 частки як спадкоємцю після смерті батька - [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Городенківської нотаріальної контори від 11.01.2022 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв?язку з тим, що у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Відповідачка [PERSON] за первісним позовом, 20.10.2022 подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати за нею право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , який згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Відповідач [PERSON] за первісним позовом, 01.11.2022 подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , який згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Відповідач [PERSON] за первісним позовом, 01.11.2022 подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , який згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, належить колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Ухвалою від 07 листопада 2022 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку (справа № 342/1027/22) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/863/22), присвоївши об`єднаній справі № 342/863/22. Ухвалою від 07 листопада 2022 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку (справа № 342/1110/22) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/863/22), присвоївши об`єднаній справі № 342/863/22. Ухвалою від 07 листопада 2022 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку (справа № 342/1109/22) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/863/22), присвоївши об`єднаній справі № 342/863/22. В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача-відповідача [PERSON] - адвокат Візінська Г.В., 13.12.2022 через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідач-позивач за зустрічним позовом [PERSON] , на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Зустрічні позовні вимоги підтримує, також повідомила, що вона спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , не приймала, із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Відповідач-позивач за зустрічним позовом [PERSON] , на електронну адресу суду 07.11.2022 подав заяву про розгляд справи без його участі. Зустрічні позовні вимоги підтримує. Відповідач-позивач за зустрічним позовом [PERSON] , на електронну адресу суду 07.11.2022 подав заяву про розгляд справи без його участі. Зустрічні позовні вимоги підтримує. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно копії виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9903 від 17.09.2022 слідує, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 зареєстровано, за номером 55 за головою колгоспного двору [PERSON] (форма власності приватна). Свідоцтво про право власності видане Городенківським РВК 17.06.1989 р., на підставі рішення виконкому №102 від 14.06.1989 року. За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Оскільки суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] , - «колгоспний двір», право власності на майно колишнього колгоспного двору набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Станом на 15.04.1991 в колгоспному дворі в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , - голова двору; [PERSON] , [INFO] , - дружина; [PERSON] , [INFO] , - дочка; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - син, що стверджується довідкою № 398, виданою 22.08.2022 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. З наведеного слідує, що даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності в рівних частках по 1/5 кожному. Член колгоспного двору - [PERSON] помер [INFO] , запис за № 16 від 7 квітня 1992 р. в книзі реєстрації актів про смерть, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним була зареєстрована та проживала - дочка [PERSON] , що стверджується довідкою №26, виданою 17.01.2022 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Родинні відносини між [PERSON] , [INFO] , та спадкодавцем [PERSON] , як дочкою та батьком, підтверджено копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 лютого 1971 р., запис за № 14 від 27 лютого 1971 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 1 липня 1991 р., запис за № 4 від 24 липня 1991 р. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського району Івано-Франківської області), що належала йому як члену колишнього колгоспного двору. Із копії спадкової справи № 357/2021, яка надана суду Городенківською ДНК стверджується, що позивач [PERSON] звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] .. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66475362, виданий 17.09.2021 Городенківською РДНК свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 68322436, номер у нотаріуса 357/2021. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської ДНК № 34/02-31 від 11.01.2022 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ», стверджується, що житловий будинок побудований в 1980 році, Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на підставі договору № 01028\\С від 26.08.2022 про вартість майна, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , становить 184879 грн. За даним житловим будинком закріплені земельна ділянка площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що підтверджується довідкою № 756, виданою 24.10.2022 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Із довідки № 398, виданої 22.08.2022 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] належить до колгоспного двору. Копією погосподарської книги Чортовецької сільської ради за 1991-1995 роки підтверджєуться, що господарство, особовий рахунок по [ADDRESS] , головою якого є [PERSON] відноситься до суспільної групи колгоспна, члени господарства: дружина дружина [PERSON] , 1948 р.н., дочка [PERSON] , 1971 р.н., син [PERSON] 1978 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., та [PERSON] , 1972р.н., який згідно відмітки вибув із колгоспного двору 28.08.1990 року. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Як вбачається із матеріалів справи на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по [ADDRESS] проживали: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічними позовами, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , зокрема: 1/5 частка, яка належала померлому батькові позивачки [PERSON] та 1/5 частка, яка належить позивачу, як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач, як член колишнього колгоспного двору, якій належить 1/5 частка в даному господарстві, приймає спадщину за законом на належне померлому [PERSON] майно, якому належить 1/5 частка в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, головою якого померлий був. Позовні вимоги за зустрічними позовоми підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічнимм позовоми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є членами колгоспного двору, та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне їм майно, їм необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: partial