Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] укладений 28.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Отроцюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1553 та скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на домоволодіння [ADDRESS] , дата внесення запису 20.04.2011 року, припинивши право власності за [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно наданої заяви представника, вона просила справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд розглядаю справу в заочному порядку. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та «Дніпрофінансгруп» був укладений договір №GL48N718070_blank про відступлення право виомги. За умовами даного договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором із додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень №8/2007/840-К/982-Н від 17.05.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ «Надра», у тому числі за договорами забезпечення. 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майне поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором №8/2007/840-К/982/1-Н від 17.05.2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення. За рахунок кредитних коштів боржником [PERSON] було придбано домоволодіння по [ADDRESS] . Відповідно до умов договору іпотеки №982/1-Н від 17.05.2007 року дане домоволодіння була передано в іпотеку ВАТ КБ «Надра». Так з інформаційної довідки стало відомо, що запис про іпотеку припинено та припинено запис про обтяження на підставі повідомлення банку №3865 видане 21.03.2011р. ВАТ «Надра» на предмет іпотеки - домоволодіння [ADDRESS] . Після чого 28.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Отроцюк О.В. (зареєстрований в реєстрі за №1553. Право власності було зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно 20.04.2011 року. Однак повідомлення банку №3865 не могло бути видано та надано ВАТ КБ «Надра» приватному нотаріусу, оскільки на 21.03.2011 року була наявна заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/982-Н від 17.05.2007 року, а також підтверджується рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2013 року, винесеного по цивільній справі № 192/2104/13-ц, яке було змінено в апеляційній інстанції в частині стягнення суми заборгованості. Так даним рішенням було стягнуто солідарно з боржника та поручителя на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/982-Н від 17 травня 2007 року в сумі 561476 грн. коп., заборгованість за процентами в сумі 349716 грн.69 коп., пеню в сумі 52929\~грн. 33 коп., штраф в сумі 57335 грн. 38 коп., а всього -1021457 грн. 68 коп. Дане рішення набрало чинно та не виконано на теперішній час. Судом встановлено, що 04.02.2011 року було зареєстровано зміну до статуту ВАТ КБ «Надра» відповідно до яких було змінено найменуванні з ВАТ КБ «Надра» на ПАТ КБ «Надра» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» відповідно до наказу тимчасового адміністратора №52 від 326.01.2011 року. Отже в ході протиправних дій було вилучено обтяження на предмет іпотеки перереєстровано право власності без згоди Іпотекодержателя та кредитора. Тим самим здійснено порушення прав кредитора та Іпотекодержателя щодо унеможливлення стягнення боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. Так за умовами договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги новий кредитор (позивач) набуває усі права кредитора за основними договорами, зокрема: права вимагати виконання належного боржниками зобов`язання за основними договорами, права вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного чи іншого майна боржником, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів боржником, права що випливають із судових справ. За приписами ч.1 ст. 512 ЦК України, визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою збою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». У відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконання рішення суду може бути у тому числі звернуто стягнення на майно боржника. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Внаслідок протиправних дій невідомих осіб, без згоди іпотекодержателя, діючи на шкоду кредитору було здійснено відчуження та перереєстрацію права власності предмету іпотеки та майна боржника. Тим самим було здійснено порушення прав Іпотекодержателя та кредитора щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, моральним засадам. Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До правовідносин, які виникли з односторонніх право застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо і суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (ч. 5 ст. 202 ЦК України).? Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, дії відповідача 2 були направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, при цьому правочини були укладені з істотними порушенням вимог діючого законодавства. А отже звернення з даними позовом є ефективними захистом порушених прав позивача та їх відновлення, що полягають у можливості звернення стягнення на майно боржника у відповідності до вимог діючого законодавства. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі по 2270 грн., з кожного. На підставі ст.ст. 202, 203, 215 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved