Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», треті особи Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконанні у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження № 67380029 по виконанню виконавчого листа № 2/289/333/21, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області від 18.10.2021 року про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 1 104 грн. 4 листопада 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, в результаті чого арештовано рахунок позивача [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», для зарахування позивачу заробітної плати. Крім того, 20 січня 2022 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника [PERSON] у виконавчих провадженнях № 68223776 (по виконанню виконавчого листа № 289/328/21 від 09.12.2021) № 68224090 (по виконанню виконавчого листа № 289/281/21 від 09.12.2021) Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою щодо неправомірного арешту його рахунків. На думку позивача, відповідач своїми неправомірними діями продовжує його тероризувати, обмежує його право власності на кошти на відкритих його рахунках, шляхом накладення арешту на всі рахунки, в тому числі на ті, звернення стягнення на які заборонені законом, таким чином унеможливив виконання вказаних постанов. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2021 року справу передано за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва для розгляду (а.с. 19). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження без виклику сторін, копії якої направлені учасникам справи (а.с. 28). Повідомленням суду від 21 січня 2022 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки (а.с. 29). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 21 січня 2022 року та копія позовної заяви з додатками надсилалися судом на адресу відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. 11 квітня 2022 року від позивача надійшла заява з доказами про залучення третіх осіб (а.с. 33-47). 28 липня 2022 року ухвалою суду залучено в якості третьої особи Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) (а.с. 49). Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що на виконанні у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження № 67380029 по виконанню виконавчого листа № 2/289/333/21, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області від 18.10.2021 року про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 1 104 грн. 4 листопада 2021 року державним виконавцем відділу Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках позивача, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, в результаті чого було накладено арешт на рахунок позивача [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», для зарахування заробітної плати (а.с. 12). Разом з цим, 20 січня 2022 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) винесено постанови про накладення арешту на кошти боржника [PERSON] у виконавчих провадженнях № 68223776 (по виконанню виконавчого листа № 289/328/21 від 09.12.2021) № 68224090 (по виконанню виконавчого листа № 289/281/21 від 09.12.2021) (а.с. 35-38). Враховуючи положення статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» якою встановлено обов`язковість виконання вимог державного виконавця для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України, вказану постанову банком було прийнято до виконання, на вказаний рахунок позивача накладено арешт в межах суми боргу. 9 листопада 2021 року та 21 січня 2022 року позивач звертався до банку зі скаргою щодо протиправно арешту карткового рахунку для зарахування заробітної плати, інших карткових рахунків. Відповідач листами від 09.11.2021 року та 28.01.2022 року повідомив, що зобов`язаний на виконання постанови накласти арешт на кошти, що містяться на його рахунках. Крім того, відповідач рекомендував позивачу сформувати в системі Інтернет-банкінгу Приват 24 довідку про цільове призначення картки та звернутися з вказаною довідкою до відділу державної виконавчої служби для зняття арешту з таких грошових коштів (а.с. 13, 45-46). Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VІІІ заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VІІІ не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно із абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VІІІ підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України. З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону N 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону N 1404-VІІІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VІІІ. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VІІІ). Таким чином, у банка відсутні правові підстави вважати поточний рахунок позивача рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки вказане не передбачено жодним нормативним актом України, як наслідок - відсутній обов`язок надсилати повідомлення до Державної виконавчої служби про спеціальний режим рахунку, на який накладено арешт, з метою подальшого зняття арешту з нього. З урахуванням викладеного позовні вимоги про скасування арешту задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦПК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Умови ж укладеного між сторонами договору не містять умови про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: dismissed