Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] та просить стягнути з неї на свою користь 13544,95 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року, відповідача визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Вироком суду встановлено, що в середині квітня 2020 року, точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, [PERSON] , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, з метою введення в оману [PERSON] , шляхом зловживання довірою останньої, під приводом виготовлення медичних документів для оформлення пенсійних відрахувань, отримала від [PERSON] 500 доларів США, хоча в момент отримання грошових коштів мала мету їх присвоїти, а у виготовлені документів не сприяти, чим завдала останній майнової шкоди на загальну суму 13 544,95 грн. У вказаному кримінальному провадженні, позивачу було надано статус потерпілої, однак цивільний позов до відповідача вона не пред`являла. Завдану майнову шкоду відповідач позивачу не відшкодувала. До початку\~судового засідання\~від позивача\~надійшла заява\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позовні вимоги\~підтримує,\~проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи двічі належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про її виклик (а.с.21, 25) в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст.15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом п. 8 ч.2 ст.16 ЦПК України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 20 ЦПК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року відповідача визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального Кодексу України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн. Вирок набрав законної сили 16 вересня 2022 року (а.с.6). Вказаним вироком встановлено, що в середині квітня 2020 року, точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, [PERSON] , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, з метою введення в оману [PERSON] , шляхом зловживання довірою останньої, під приводом виготовлення медичних документів для оформлення пенсійних відрахувань, отримала від [PERSON] 500 доларів США, хоча в момент отримання грошових коштів мала мету їх присвоїти, а у виготовлені документів не сприяти, чим завдала останній майнової шкоди на загальну суму 13 544,95 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вищевказані обставини , встановлені вказаними рішеннями, суд приймає як преюдиційними та такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом яких майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Із вищезазначеними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в якому зазначено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. У статті 1192 КПК України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип, позивач правомірно звернулася до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування матеріальної шкоди, як особа, яка потерпіла від кримінального правопорушення, а тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 992,40 грн. за позовну вимогу в частині відшкодування матеріальної шкоди. На підставі ч. 1 ст. 4, 12, 13, ч. 6. ст. 82, 141, 263-265, 268, 274 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд

Outcome: approved