Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. 1.1 25.10.2022 року адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] до АТ «Облтеплокомуненерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Узагальнена позиція позивача зводиться до порушення відповідачем процедури її скорочення та звільнення, зокрема, ігнорування права на переважне залишення на роботі та прийняття змін в штатному розписі без погодження з профспілковим комітетом, неповідомлення позивачеві всіх вакантних посад перед звільненням. Оскаржуваний наказ вважає юридично не вмотивованим, оскільки він не містить посилання на правову норму відповідної частини ст.40 КЗпП України, що в свою чергу обумовлює юридичну невизначеність. 1.2 Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому категорично заперечував щодо заявлених позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, оскільки процедура звільнення позивача відбулась у відповідності до вимог ст.492 та ст.40 КЗпП України. ІІ. Пояснення ( клопотання) учасників справи. 2.1 Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. 2.2 Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 3.1 Ухвалою суду від 31.10.2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання /а.с.72/. 3.2 Ухвалою суду від 21.11.2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду /а.с.110/. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 4.1 З 01.03.96 р. [PERSON] почала працювати в АТ «Облтеплокомуненерго», а з 08.09.2021 року її було переведено на посаду заступника голови правління даного товариства з фінансового аналізу, бюджетування та тарифної політики. 4.2 Наказом АТ «Облтеплокомуненерго» від 24.03.2022 року №74, у зв`язку з військовою агресією проти України, дії трудових договорів з працівниками товариства з 25.03.2022 року було призупинено. 4.3 23.05.2022 р. [PERSON] звернулась до Голови правління АТ «Облтеплокомуненерго» з заявою про поновлення дії трудового договору. Листом від 03.06.2022 року їй було повідомлено про неможливість забезпечення роботою за займаною нею посадою. 4.4 30.06.2022 року [PERSON] знову звернулась до Голови правління АТ «Облтеплокомуненерго» з заявою про поновлення дії трудового договору. Листом від 14.07.2022 року їй було повідомлено про оптимізацію структури управління товариства та її заплановане звільнення з посади з 26.09.2022 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. 4.5 Наказом АТ «Облтеплокомуненерго» від 12.07.2022 року за №172 з 27.09.2022 року виведено із штатного розпису департаменту обслуговування споживачів ряд посад, в т.ч. і посаду заступника голови правління даного товариства з фінансового аналізу, бюджетування та тарифної політики. 4.6 Наказом АТ «Облтеплокомуненерго» від 14.07.2022 року за №119/к відділ кадрів було зобов`язано підготувати персональні повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на інші посади працівникам підприємства посади яких з 27.09.2022 року виводяться з штатного розпису. Відповідне повідомлення про заплановане вивільнення 16.07.2022 року було отримано позивачем. 4.7 Протоколом засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації АТ «Облтеплокомуненерго» від 01.09.2022 року за №1 підтверджується надання згоди на звільнення [PERSON] з займаної нею посади. 4.8 22.09.2022 року АТ «Облтеплокомуненерго» шляхом надіслання листа та повідомленням в мобільному додатку «Viber» було запропоновано [PERSON] ряд вакантних посад /а.с.110-115/. 4.9 Наказом АТ «Облтеплокомуненерго» від 26.09.2022 року за №164/к [PERSON] у зв`язку з скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України звільнено з посади заступника голови правління даного товариства з фінансового аналізу, бюджетування та тарифної політики /а.с.116/. V. Оцінка Суду. 5.1 Пунктом 1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. 5.2 Згідно із ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. 5.3 При розгляді трудових спорів про звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. 5.4 Відповідно до ч.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Штат працівників -це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства, а тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. Враховуючи вище викладене, суд не вдаватиметься до оцінки доцільності і правомірності скорочення в АТ «Облтеплокомуненерго» штату та чисельності його працівників, оскільки вказані правомочності належать винятково власнику або уповноваженому ним органу, обмежившись лише з`ясуванням наявністю підстав для звільнення позивачки. 5.5 Згідно з ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників попереджають не пізніше ніж за два місяці. З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що 14.07.2022 року відповідачем було підготовлено та відправлено лист позивачеві по справі про її заплановане вивільнення /а.с.104-107/. 5.6 Згідно ч.1 ст.49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Положеннями ч.2 ст.40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Виконання АТ «Облтеплокомуненерго» вимог ч.2 ст.40 та ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо інформування відповідача про наявну в товаристві посаду або ж роботу за відповідною професією підтверджується поштовим відправленням від 22.09.2022 року та скріном повідомлення з мобільного додатку «Viber» /а.с.110-115/. 5.7 Згідно ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Суд звертає увагу на те, що переважне право на залишення на роботі враховується при скороченні однорідних посад. Посада ж заступника голови правління АТ «Облтеплокомуненерго» з фінансового аналізу, бюджетування та тарифної політики була одна, а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст.42 КЗпП України. 5.8 Згідно ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.. З матеріалів справи вбачається, що профспілковий комітет первинної профспілкової організації АТ «Облтеплокомуненерго» надавав згоду на звільнення [PERSON] , що підтверджується витягом з протоколу №1 від 01.09.2022 року /а.с.117/. 5.9 Непереконливими є аргументи представника позивача як на підставу для скасування оскаржуваного наказу з підстав неповідомлення всіх вакантних посад перед звільненням. Суд вважає, що визначальним в конкретному випадку є повідомлення роботодавцем про вакантні посади, які [PERSON] могла виконувати з урахуванням її кваліфікації та спеціальності. 5.10 Посилання представника позивача про те, що роботодавець не пересвідчився про кваліфікацію [PERSON] саме на момент її звільнення, жодним чином не впливає на вище вказані висновки суду, адже остання не була позбавлена можливості своєчасно інформувати відділ кадрів АТ «Облтеплокомуненерго» про зміну рівня освіти, спеціалізації чи кваліфікації. Більше того, і в судовому засіданні не надано жодних письмових доказів про зміну її кваліфікації чи спеціальності, які б розширили перелік запропонованих вакантних посад, а доказування, в силу ч.6 ст.81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. 5.11 Доводи позивача про відсутність в наказі про звільнення відповідної частини ст.40 КЗпП України на підставі якої її було звільнено, що обумовлює юридичну невизначеність та безпідставність розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, є непереконливими. 5.12 В задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушену прогулу, з огляду на відсутність підстав для поновлення [PERSON] на посаді, слід відмовити як необґрунтованій. VІ. Розподіл судових витрат 6.1 Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2 Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed