Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання за ними права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що рішенням загальних зборів кпг «Нива» від 06.09.1999 року їм було надано у власність житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується архівною випискою із протоколу загальних зборів № 7 від 06.09.1999 року, виданою архівним відділом Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області. На час отримання вказаного житла, будинок знаходився на балансі колгоспу, і жодних правовстановлюючих документів на нього не було. Після реорганізації колгоспу, жодне сільськогосподарське підприємство власниками вказаного будинку не зазначається. Вказана будинок складається з 4-х житлових кімнат та веренди: загальна площа якого складає 61,1 кв.м, житлова площа 47,1 кв.м. В той же час, проживаючи в даному будинку, вони з першого дня вселення до нього сплачують комунальні платежі, здійснювали витрати пов`язані з його утриманням, проводили ремонти, займались його доглядом, зберігали в ньому свої речі, оскільки іншого житла немають. Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у яке не з`явився без повідомлення причин неявки, процесуальними правами щодо подачі заяв по суті справи не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд розглянув справу за його відсутності. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення.\~ Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Судом установлено, що рішенням загальних зборів кпг «Нива» від 06.09.1999 року Позивачам було надано у власність житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується архівною випискою із протоколу загальних зборів № 7 від 06.09.1999 року, виданою архівним відділом Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області. (а.с. 14-16). Згідно довідки КП «Ярмолинецьке бюро технічної інвентаризації» Хмельницької області від 08.09.2021 року № 890 право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , не зареєстроване. (а.с. 6) Вказаний будинок складається з 4-х житлових кімнат та веренди: загальна площа якого складає 61,1 кв.м, житлова площа 47,1 кв.м. (а.с. 10-13) Позивачі, проживаючи в даному будинку, з першого дня вселення до нього сплачують комунальні платежі, здійснювали витрати пов`язані з його утриманням, проводили ремонти, займались його доглядом, зберігали в ньому свої речі, - оскільки іншого житла немають. Тобто продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше ніж 10 років. Крім цього, підтвердження постійного та безперервного користування будинком є: Договір на користування електричною енергією укладений з [PERSON] від 26.07.2001 року; (а.с. 22) Типовий договір про надання послуг з газопостачання від 18.03.2008 року; (а.с. 24-25) Довідка про зареєстрованих осіб від 31.08.2021 року № 363. (а.с. 9) Довідки про склад сім`ї від 05.04.2022 року № 81. (а.с. 8) Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 постанови Пленуму ВССУ). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 постанови Пленуму ВССУ). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 постанови Пленуму ВССУ) Приймаючи до уваги, що вищевказаний будинок набутий позивачами правомірно, тобто вони добросовісно заволоділи майном і продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років і іншим шляхом визнати за ними право власності неможливо, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі ст. 15, 16, 335, 344 ЦК України,

Outcome: approved