Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

03 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, у якому просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 78 968,01 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2 481,00 грн. У обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються до квартири [ADDRESS] . Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію фактично КП «Павлоградтеплоенерго» не проводив, у результаті чого за період з 01 січня 2002 р. по 01 січня 2022 р. утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію перед КП «Павлоградтеплоенерго» у сумі: 74 936,65 грн., що є порушенням відповідачем ст.ст. 67, 68 ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних збитків складає 2 878 грн. 51 коп., 3 % річних складають - 1 152 грн. 85 коп. Відповідачем надано до суду заперечення на позов (відповідно до ст. 178 ЦПК України), відповідно до змісту якого останній зазначив, що позовна заява не відповідає суті позову, оскільки в обґрунтування позовних вимог позивач вказує на збитки та надає докази у вигляді розрахунків інфляційних збитків, а не докази наявності боргу за спожиту теплову енергію. Позивачем не наведено підстав своїх дій, що відповідно до ст. 1166 ЦК України призвели до настання збитків. Розрахунок суми боргу не відповідає Постанові КМУ «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» від 03.10.2007 року № 1198 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» 22.06.2017 року. Відсутні обґрунтування розрахунку суми збитків відповідно до вимог законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. Крім того, відповідачем надана до суду заява про застосування позовної давності. Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що відзив відповідача на позов не відповідає вимогам с. 178 ЦПК України. Позивачем надано належний та обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію є обґрунтованими. Відповідачем надані заперечення на відповідь позивача, де зазначено, що згідно ч. 4 ст. 623 ЦК України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. Якщо недодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Відповідач не отримував доказів надання послуг відповідно до розрахунків їх вартості та протягом з 01.01.2002 року по 01.01.2022 року, тобто більше ніж за 20 років, відповідач не вжив заходів щодо одержання таких доходів. Оскільки у позивачем е надано доказів реального отримання доходів у разі належного виконання зобов`язання, а також не вжиття кредитором заходів для їх одержання, не свідчить про наявність інфляційних збитків відповідача у розумінні норм ЦК України і відповідно ні є ні упущеною вигодою, ні реальними збитками та не відповідає позовним вимогам позивача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Представник позивача - Поташников Є.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки та розміри оплати встановлюються згідно Правил надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідач є споживачем послуг центрального опалення, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Позивач здійснює послуги по теплопостачанню. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», плата за спожиту теплову енергію повинна провадитися споживачем теплової енергії щомісячно за фактично отриману теплову енергію та згідно з Правилами надання населенню послуг теплопостачання і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту теплову енергію. Однак, відповідач оплату не проводив і станом на 01 січня 2022 року виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 74 936 грн. 65 коп. Заборгованість за спожиту теплову енергію утворилася за період з 01 січня 2002 р. по 01 січня 2022 року, що підтверджується особовим рахунком відповідача за № [NUMBER] (а. с. 5-7). Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до ст. 19 ч. 6 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач надав до суду заяву про застосування позовної давності. Згідно із ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Зважаючи на викладене, суд вбачає передбачені законом підстави для застосування в межах даного спору позовної давності у зв`язку зі спливом її строку. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності на вимогу про стягнення заборгованості за період з 01 січня 2002 р. по 01 січня 2019 року. На переконання суду, відповідач будь-яких дій, які б свідчили про визнання ними боргу не вчиняв. Питання про поновлення строку давності представником позивача заявлено не було. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню а саме стягненню з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2019 р. по 01 січня 2022 року в сумі 27 943, 00 грн. (відповідно до даних особистого рахунку [NUMBER] ), суми інфляційних збитків у розмірі - 2 878 грн. 51 коп.; 3% річних у розмірі - 1 152 грн. 85 коп. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що сума заборгованості відповідачем до теперішнього часу не погашена, договору про реструктуризацію заборгованості сторонами не укладено, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2 481,00 грн., сплачений останнім при подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням (а. с. 1).

Outcome: partial