Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 22.11.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.09.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачем зазначається, що протягом останніх років позивач з відповідачем разом не проживають, фактично у них припинилися шлюбні відносини. Їхня спільна донька [PERSON] проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Крім того позивач є багатодітною матір`ю. Відповідач з моменту припинення їхнього спільного проживання (з 2020 року) матеріально не забезпечує їхню спільну доньку, усі необхідні витрати вона несе самостійно. Відповідач є працездатним, інших утриманців у нього немає, а отже спроможний та зобов`язаний в силу вимог сімейного законодавства матеріально забезпечувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем також зазначається, що їй не відомо де на даний час працює і чим займається відповідач, а тому вважає, що з відповідача слід стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття для підтримання її нормального фізичного розвитку, відвідування шкільного навчального закладу та закладів культурного розвитку дитини, придбання продуктів харчування, одягу, шкільного приладдя, та інших предметів першої необхідності. Враховуючи наведене, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4 000,00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу. На даний час він працює неофіційно та його щомісячний дохід становить 11000-12000 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 29.08.2019 року. Відповідно до довідки №7835 про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії посвідчення серії [NUMBER] від 30.09.2019 року, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, [PERSON] та [PERSON] мають пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.\~\~\~ Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основнув ідповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років установлено: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Позивач є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, на даний час не працює. Отримує державну допомогу як багатодітна матір. Малолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідач має двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та на підставі рішення суду сплачує аліменти в розмірі 1\\2 всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ). На даний час відповідач працює неофіційно та його щомісячний дохід становить 11000-12000 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших дітей, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, враховуючи рекомендований розмір, визначений законодавством, що забезпечить дитину встановленим прожитковим мінімумом, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі\~ 2500,00 гривню щомісячно, починаючи з 26 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial