Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

04 січня 2019 року представник АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 293 грн. 39 коп. та судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 вересня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримала кредитну картку за тарифним планом "Універсальна, до 55 днів пільговий період", та отримала кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. В порушення умов кредитного договору відповідач заборгованість не сплатив, тому станом на 09.12.2018 має заборгованість - 13293 грн. 39 коп., в зв`язку з чим АТ КБ "ПриватБанк" був змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перейменовано у Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України "Про Акціонерні товариства", зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням та не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Відповідно до п. 1.4 пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією. В разі коли зміна типу та найменування сталося у процесі вирішення спору судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення. Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено повністю, з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 12293, 39 грн., судовий збір в сумі 1762, 00 грн. (Том І, а.с. 81-83) Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року, скасовано заочне рішення по справі від 19 березня 2019 року. Справа призначена до підготовчого розгляду. (Том І, а.с.143-145) 28 лютого 2020 року від опікуна відповідача [PERSON] надійшов відзив на первісний позов із запереченнями проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що ним до суду подана заява про визнання недієздатною відповідача [PERSON] та про встановлення над нею опіки. В справі призначено судову-психіатричну експертизу, висновком якої остання з 1993 року по цей час страждає хронічним психічним захворюванням та за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2019 року, [PERSON] визнана недієздатною їй призначено опікуна [PERSON] . Таким чином відповідач являється недієздатною фізичною особою на момент укладення вказаного кредитного договору і не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с150) 28 лютого 2020 року опікуна відповідача [PERSON] подано зустрічну позову заяву про визнання недійсним, кредитного договору б/н від 14 вересня 2011 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , як такого, що суперечить вимогам ч.2, ст.203 ЦК України, тобто у зв`язку з вчиненням цього правочину особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності. Проти первісного позову повністю заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. (а.с. 152-153) 23 березня 2020 року від представника АТ КБ "ПриватБанк" надійшла відповідь на відзив в якій позивач повністю підтримує первісний позов та просить відмовити у задоволені зустрічної позовної заяви посилаючись на те, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 14 вересня 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2500.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду. Таким чином, враховуючи дату набрання законної сили рішенням суду про визнання відповідача недієздатною, вона визнана недієздатною після укладення кредитного договору, тобто при оформлені кредиту відповідач була дієздатною особою. Враховуючі викладене, беручи до уваги вимоги ст.41 ЦК України відповідно до яких відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун, представник АТ КБ "ПриватБанк" просить суд залучити опікуна в якості відповідача у первісному позові. (Том І, а.с. 207-213) 31 березня 2020 року від представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що для усунення усіляких сумнівів щодо психічного стану [PERSON] на час укладення цього договору, одночасно з зустрічним позовом подано клопотання про призначення ще одної судово-психіатричної експертизи. (Том І, а.с.221-222) 27 квітня 2020 року від представника АТ КБ "ПриватБанк" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву із запереченням проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відповіді на відзив. Крім того, подано заяву про застосування позовної давності на подання зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору.( Том. ІІ, а.с. 1-13) 28 квітня 2020 року представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. У вказаній відповіді зазначив, що [PERSON] визнано недієздатною рішенням суду від 26 листопада 2019 року, що і стало підставою для подання зустрічної позовної заяви. З метою повного і всебічного дослідження обставин справи та для ухвалення законного рішення, подано клопотання про призначення судової психіатричної експертизи для вирішення питання щодо дієздатності особи з 1993 року по цей час та чи могла вона розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент укладення кредитного договору 14 вересня 2011 року. (Том.ІІ, а.с. 14-16) 05 травня 2020 року представник АТ КБ "ПриватБанк" подав до суду пояснення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву в якій зазначив, що фізична заява визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду за даним фактом. Враховуючи дату набрання законної сили рішенням суду, на момент оформлення кредитного договору [PERSON] дієздатною особою. Також зауважив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, остання знала та розуміла умови кредитного договору. (Том.ІІ, а.с. 18-22) Ухвалою суду від 16 червня 2020 року, зустрічну позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків зустрічного позову. (Том ІІ, а.с. 67-68) 23 червня 2020 року представником позивача за зустрічним позовом, подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. (Том.ІІ, а.с. 72-73) Ухвалою суду від 30 червня 2020 року, задоволено клопотання представника АТ КБ "ПриватБанк", залучено до участі у справі за первісним позовом, в якості співвідповідача -опікуна відповідача [PERSON] . (Том ІІ, а.с. 79-80) Ухвалою суду від 30 червня 2020 року, прийнято зустрічний позов законного представника відповідача у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійним. Зустрічний позов об`єднано в одне провадження із первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. (Том ІІ, а.с.81-82) Ухвалою суду від 30 червня 2020 року, по справі призначено судову психіатричну експертизу, зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. (Том ІІ, а.с. 83-84) 16 жовтня 2022 року від Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" надійшов Висновок судово-психіатричного експерта № 297, відповідно до якого, комісія дійшла висновку, що [PERSON] була здатна розуміти, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час укладення кредитного договору між нею та АТ КБ "ПриватБанк" 14 вересня 2011 року. (Том ІІ, а.с. 96-100) Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року, поновлено провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання. (Том ІІ, а.с. 102) 15 грудня 2020 року від представника позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання про призначення повторної стаціонарної судової психіатричної експертизи. (Том ІІ, а.с. 110) Ухвалою суду від 18 січня 2021 року, по справі призначено повторну стаціонарну судову психіатричну експертизу, зупинено провадження по справі на час проведення експертизи. (Том ІІ, а.с. 121-122) 04 січня 2022 року ухвала суду про призначення експертизи повернута без виконання у зв`язку з припиненням функціонування відділення судово-психіатричних експертиз КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР". (Том ІІ, а.с. 129) Ухвалою суду від 06 січня 2022 року, поновлено провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання. (Том ІІ, а.с.131) Ухвалою суду від 14 червня 2022 рок, закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. (Том ІІ а.с. 150-151 ) Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року зустрічну позовну заяву законного представника [PERSON] - [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійним - залишено без розгляду. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечує з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. (Том ІІ, а.с.165) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується повернутим до суду поштовим конвертом з відміткою "За не запитом" та розпискою про отримання судової повістки. (Том ІІ а.с. 155, 163) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2011 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. (а.с. 8). Підписуючи анкету-заяву, відповідач погодилася з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом у анкеті-заяві [PERSON] засвідчила, що була ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання банківських послуг (виконання робіт), а також з тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2011 року станом на 09 грудня 2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 13 293,39 грн, з яких: 6 935 грн - нараховані відсотки за користування кредитом, 5 249,07 грн - нарахована пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 609,21 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладені норми закону [PERSON] мала б сплатити відповідачу нараховані відсотки за користування кредитними коштами, пеню та штрафи. Проте, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2019 року по справі № 401/2089/19, провадження № 2-о/401/57/19 задоволено заяву [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа Орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки - визнано [PERSON] недієздатною, призначено опікуном [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 03 січня 2020 року. (Том І, а.с.116-117). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У ст. 40 ЦК України йдеться про те, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. За змістом ст. ст. 41, 60 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як визначено у ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1184 ЦК України, шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обов`язок цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності. Таким чином, оскільки з прийняттям судом рішення про визнання фізичної особи недієздатною пов`язується низка важливих правових наслідків (ст. 41 ЦК України), необхідно чітко встановити момент, з якого фізична особа є недієздатною. За загальним правилом, таким моментом є день набрання законної сили відповідним судовим рішенням, тобто день, наступний після дня закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є недієздатною з 03 січня 2020 року року, тобто з дати набрання законної сили рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2019 року по справі № 401/2089/19. Отже, з моменту визнання відповідача недієздатною вона не несе відповідальності за неналежне виконання умов кредитного договору від 14 вересня 2011 року, оскільки є недієздатним суб`єктом цивільної процесуальної дієздатності, а усі правочини, що необхідно вчиняти на погашення суми кредитного зобов`язання, законом покладено на опікуна, який не є стороною кредитного договору і у такому випадку має нести особисту відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведе, що ця шкода завдана не з його вини. Разом з тим, суд на дату, яка вже минула, тобто на 14 вересня 2011 року (дата укладення кредитного договору), не може встановити опіку над особою і призначити опікуна. Відтак, опікун за ч. 4 ст. 41 ЦК України нестиме відповідальність за протиправні діяння свого підопічного лише з моменту набуття ним повноважень, тобто з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання особи недієздатною, в якому міститься призначення опікуна (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Отже, опікун несе відповідальність за шкоду, яку може заподіяти [PERSON] , лише з 03 січня 2020 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2019 року по справі № 401/2089/19. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] отримала кредит ще 14 вересня 2011 року, коли [PERSON] ще не був її законним представником, останній не може відповідати за дії [PERSON] в цей період часу. Враховуючи викладені обставини позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed