Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

09.09.2022 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовною заявою до Заліщицької міської ради,у якій просив суд встановити факти, що мають юридичне значення, а також визнати за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] в порядку спадкування за законом. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно позивачка як спадкоємиця за законом першої черги не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 12.09.2022 року відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.12.2022 року до закінчення підготовчого судового засідання представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та зміну підстави позову, в якій просив визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , жителькою [ADDRESS] , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , яке складається з будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок "А", підвал "Пд.А", сарай "Б", відмостка "І", загальною вартістю 127580 гривень, яке належало на праві приватної власності [PERSON] ; будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок "А", веранда "а", підвал "Пд.А", огорожа "І", огорожа "ІІ", загальною вартістю 147200 гривень, яке на праві спільної часткової власності належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1/5 частини квартири [ADDRESS] , вартістю 77063 гривні, власником якої був [PERSON] , та нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 125800 гривень, яке належало на праві приватної власності [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Заліщицької міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, однак від міського голови надійшла заява, в якій просить цивільну справу розглядати за відсутності представника Заліщицької міської ради, змінені позовні вимоги визнає, просить суд їх задоволити. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у м.Заліщики помер чоловік позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2020 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2021 року, виданого Заліщицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), позивачка [PERSON] відповідно до ст.1262 ЦК України є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги у порядку ст.1273 ЦК України у встановлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини, а саме: діти спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] особисто з`явилися в приміщення Заліщицької державної нотаріальної контори 24.02.2021 року і подали заяви про відмову від спадщини. Дочка спадкодавця - [PERSON] поштою направила до Заліщицької державної нотаріальної контори власноручно написану заяву про відмову від прийняття спадщини, заява надійшла 12.03.2021 року. Вказане стверджується листом Заліщицької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Міністерства юстиції України від 05.07.2022 року. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Зокрема, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 125800 гривень, яке належало на праві приватної власності [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83840840 від 27.03.2017 року, виданого на підставі рішення Заліщицької міської ради №75 від 21.05.2013 року. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим на підставі розпорядження (наказу) Чортківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 05.05.1993 року №110, будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказане стверджується довідкою від 05.05.2021 року, відповідно до якої вищевказана квартира зареєстрована у Заліщицькому районному комунальному госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації за №1754. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частини зазначеної квартири, до складу спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] входить 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Окрім наведеного, судом встановлено, що [PERSON] мав право на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок "А", підвал "Пд.А", сарай "Б", відмостка "І", загальною вартістю 127580 гривень, що належало на праві приватної власності [PERSON] згідно з свідоцтвом про право власності на будівлю, виданим на підставі рішення виконкому Заліщицької міської ради депутатів від 09.10.1953 року за №496. Відповідно до заповіту від 11.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №4025, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: "все моє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, на що я матиму право за законом на день моєї смерті заповідаю [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному». Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заліщицького районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] помер [INFO] у м.Заліщики Тернопільської області, про що зроблено актовий запис №48. При цьому, позивачка [PERSON] відповідно до положень ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до акту про фактичне місце проживання без реєстрації (не проживання за місцем реєстрації) в м.Заліщики Тернопільської області, складеного депутатом Гандзюк В.І. 15.11.2022 року, [PERSON] проживав з померлим [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент його смерті в одному будинку. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми ст.1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч.ч.3, 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 вищевказаного Закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказане узгоджується із позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. Відтак судом встановлено, що [PERSON] проживав разом з померлим [PERSON] на момент його смерті [INFO] в одному будинковолодінні та у встановлений ст.1270 ЦК України строк не подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, тобто є таким, що прийняв спадщину, яка складається з будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок "А", підвал "Пд.А", сарай "Б", відмостка "І", загальною вартістю 127580 гривень. Також судом встановлено, що за життя [PERSON] мав право на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 147200 гривень, до складу якого входить житловий будинок "А", веранда "а", підвал "Пд.А", огорожа "І", огорожа "ІІ", яке на праві спільної часткової власності належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на будівлю, виданого на підставі рішення виконкому Заліщицької міської ради депутатів від 09.10.1953 року за №492, вищевказане будинковолодіння належало на праві особистої приватної власності [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2022 року, виданого повторно Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №80. Відповідно до акту про фактичне місце проживання без реєстрації (не проживання за місцем реєстрації) в м.Заліщики Тернопільської області, складеного депутатом Гандзюк В.І. 15.11.2022 року, [PERSON] проживала з померлим [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент його смерті в одному будинку. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим Заліщицькою державною нотаріальною конторою 09.07.1986 року за №1620, виданим нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. 18.03.1995 року, спадкоємцем 31/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відтак, оскільки [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] на момент його смерті [INFO] в одному будинковолодінні та у встановлений ст.1270 ЦК України строк не подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, остання є такою, що у порядку ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, яка складається з 28/100 частини у будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.1997 року [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис №103. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Заліщицької міської ради від 06.09.2022 року №1231, станом на 19.12.1997 року за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , яка померла [INFO] , та син померлої [PERSON] , який відповідно до ст.1262 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті останньої. Інших зареєстрованих осіб у вищевказаному будинку немає. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.01.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №6. Відповідно до акту про фактичне місце проживання без реєстрації (не проживання за місцем реєстрації) в м.Заліщики Тернопільської області, складеного депутатом Гандзюк В.І. 15.11.2022 року, [PERSON] проживав з померлим [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на момент його смерті в одному будинку. Відтак судом встановлено, що [PERSON] проживав разом з померлим [PERSON] на момент його смерті [INFO] в одному будинковолодінні та у встановлений ст.1270 ЦК України строк не подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, тобто є таким, що прийняв спадщину, яка складається з 31/100 частини у будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим Заліщицькою державною нотаріальною конторою 09.07.1986 року за №1620, а також з 28/100 частини у вищевказаному будинковолодінні, яку успадкувала [PERSON] у порядку ст.1268 ЦК України після смерті [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим Заліщицькою державною нотаріальною конторою 09.07.1986 року за №1620, виданим нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. 18.03.1995 року, спадкоємцем 41/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] є дочка померлого [PERSON] [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.1957 року, виданого Заліщицьким РАЦС Тернопільської області, [PERSON] відповідно до ст.1262 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] його дружини [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Заліщицької міської ради Тернопільської області від 05.09.2022 року №1223, станом на 10.11.2002 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала разом з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . Відтак судом встановлено, що [PERSON] проживав разом з померлою [PERSON] на момент її смерті [INFO] в одному будинковолодінні та у встановлений ст.1270 ЦК України строк не подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, тобто є таким, що прийняв спадщину, яка складається з 41/100 частини у будинковолодінні за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи встановлений судом факт, що [PERSON] проживав разом з померлим [PERSON] на момент його смерті [INFO] в одному будинковолодінні та у встановлений ст.1270 ЦК України строк не подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, з урахуванням заповіту від 11.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №4025, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину, яка складається з будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок "А", веранда "а", підвал "Пд.А", огорожа "І", огорожа "ІІ", загальною вартістю 147200 гривень. Положеннями глави 89 ЦК України визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації. Однак, листом державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №01-16 від 05.07.2022 року позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів на право власності, зареєстрованих у встановленому законом порядку, які видані на ім`я спадкодавця. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Заліщицькою міською радою, суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, тобто є такою, що прийняла спадщину, а тому має право на спадкування майна, яке належало померлому [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved