Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13 січня 2010 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; на теперішній час їхні сімейні стосунки припинені, причиною розпаду сім`ї явилась подружня зрада з боку дружини, яка вже проживає з іншим чоловіком. Також, вказує, в подальшому їхнє сімейне проживання є неможливим, і тому він змушений розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав із вказаних у ньому підстав та просив його задовольнити, вказавши, що сімейне життя не склалося, він усвідомлено підійшов до рішення про розірвання шлюбу, оскільки у відповідачки своє життя, примирення та збереження сім`ї неможливе. Відповідачка відзиву на позов не подала, у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, вказала, що на теперішній час вона з дитиною проживає у будинку чоловіка, надалі планує поїхати на постійне проживання за кордон, примирення та подальше спільне життя з позивачем неможливе. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 1 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін, у справі призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті, а також визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 13 січня 2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 01. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружжя не проживає разом, подружніх стосунків не підтримує, спільних інтересів не має, примиритися не бажає. Сторони наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved