Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

12 листопада 2022 року АТ «АК «Радабанк» засобами поштового зв`язку направило до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів, який надійшов до суду 23 листопада 2022 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року було постановлено справу розглядати в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 30 жовтня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 120219/ФКР510/0, встановлений на платіжну карту, відповідно до заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» № 1228319/Z02/10 від 29 жовтня 2019 року, відповідно до якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти у формі овердрафту з лімітом розмірі 10\~000 гривень з кінцевим строком повернення 29 жовтня 2022 року, зі сплатою 0,01 % річних за перші 30 днів користування та 38% річних, починаючи з 31-го дня користування, згодом відсоткову ставку за користування кредитними коштами було збільшено до 42 % річних. За умовами кредитного договору, якщо відповідач не сплачує до 31-го дня користування суму заборгованості в повному обсязі, банк здійснює перерахунок нарахованих відсотків за весь період користування овердрафтом, починаючи з першого дня за ставкою 42% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. 09 липня 2022 року банк звернувся до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості, проте боржник зобов`язання не виконав. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 01 листопада 2022 року складає 16\~313 грн. 96 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 16\~313 грн. 96 коп., яка складається з простроченої заборгованості по ліміту овердрафту у розмірі 10\~000 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 6\~291 грн. 59 коп., дебіторська заборгованість по операціям за ПК у розмірі 22 грн. 37 коп., а також судовий збір у розмірі 2 481 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2019 року між АТ «АБ «Радабанк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування та надання кредиту у формі овердрафт № 120219/ФКР510/0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у формі овердрафт на споживчі цілі з початковим лімітом у сумі 10\~000 грн. строком до 29 жовтня 2022 року, а відповідач зобов`язується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити відсотки за користування у розмірі 0,01% річних у перші 30 днів користування та 42% річних, починаючи з 31-го дня користування, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 9-10). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 01 листопада 2022 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 16\~313 грн. 96 коп. (а.с. 26-32). Листом від 08 липня 2022 року вих. № 2582/1/22-2-10/2022, який відповідач отримав 25 липня 2022 року, позичальник звернувся до боржника із вимогою про сплату заборгованості (а.с. 13, 14), яку відповідачем залишено без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 16\~313 грн. 96 коп., яка складається з простроченої заборгованості по ліміту овердрафту у розмірі 10\~000 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 6\~291 грн. 59 коп., дебіторська заборгованість по операціям за ПК у розмірі 22 грн. 37 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь АТ «АБ «Радабанк», складає 18\~794 грн. 96 коп. (16\~313 грн. 96 коп. + 2\~481 грн. = 18\~794 грн. 96 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved