Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мотивував позовні вимоги тим, що відповідач є матір`ю згаданих дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду та лікування, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Сім`я з 11 січня 2022 року перебуває на обліку у КЗ «Центр надання соціальних послуг Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області» як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Відповідач не працює, соціальних виплат не отримує, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. З огляду на вказане, просили позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 08 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 12 серпня 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, якою вона усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 30 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 07 листопада 2022 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позові, просила такі задовольнити. Пояснила, що діти виховуються матір`ю відповідача [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , є новою і була змінена з старого номера будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні думки щодо позовних вимог не висловила, однак просила передати дітей під опіку її матері [PERSON] . Пояснила, що батько дітей обіцяв такими опікуватись, однак жодної допомоги не надає. Адреса [ADDRESS] , є новою і була змінена з старого номера будинку [ADDRESS] . Представник третьої особи Служби у справах дітей Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Іванова Я.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити. Пояснила, що діти виховуються матір`ю відповідача [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , є новою і була змінена з старого номера будинку [ADDRESS] . Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 січня 2014 року Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2011 року Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2011 року Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з відповіді КЗ «Центр надання соціальних послуг Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області» № 37 від 06 червня 2022 року, сім`я [PERSON] , у якій виховуються троє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 11 січня 2022 року перебуває у складних життєвих обставинах. Під час візитів відповідач мала ознаки алкогольного сп`яніння, в будинку присутній запах тютюну, санітарний стан житла незадовільний, прибудинкова територія захаращена, є небезпечною для дітей. З відповіді ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області № 5460/43/01-22 від 30 червня 2022 року та доданої адмінпрактики вбачається, що [PERSON] 17 листопада 2016 року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 29 березня 2017 року - за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 16 травня 2017 року - за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 10 травня 2019 року - за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 11 травня 2022 року - за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб № 301 від 15 липня 2022 року встановлено, що у житловому будинку [ADDRESS] , загальна площа якого становить 72 кв. м, зареєстровані 12 осіб, в тому числі відповідач та її малолітні діти. Актами обстеження умови проживання № 01-36/2 від 27 квітня 2021 року, № 01-36/15-1 від 11 травня 2022 року стверджується, що умови проживання в будинку [ADDRESS] є незадовільними, в будинку брудно, санітарно-гігієнічні норми порушені, діти не забезпечені необхідними для виховання та розвитку речами. Вказані обставини підтверджуються роздрукованими фотографіями Висновком Давидівської сільської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 916 від 30 травня 2022 року визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що відповідач повістю ухилилися від виконання батьківських обов`язків, часто залишає дітей, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами в навчанні, не підтримує морально та матеріально, не забезпечує їх необхідним харчуванням, лікуванням, не займається їхнім вихованням, не проявляє батьківської любові та заінтересованості до дітей. Частинами 2 та 3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував свої вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відтак, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення з позовом до суду 05 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З приводу покликань відповідача про необхідність передання дітей під опіку її матері [PERSON] слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області з заявою про те, що вона готова доглядати згаданих дітей та утримувати їх. Зауважила, що діти можуть тимчасово проживати з нею в будинку в с. Борщовичі Львівського району Львівської області до покращення житлових умов за їх місцем реєстрації проживання. Відповідно до п. 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Суд, в свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України призначає малолітній особі опікуна лише за поданням органу опіки та піклування, яке до суду на надходило. З огляду на вказане, прохання відповідача про передання дітей під опіку [PERSON] задоволенню не підлягає. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп.

Outcome: approved