Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

14 травня 2021 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 7714,06 грн та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПП «Магнат Дизайн Центр» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 115036572 за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Isuzu», д.н.з [NUMBER] . 04 листопада 2019 року у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Isuzu», д.н.з [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.12.2019, [PERSON] визнано винним у настанні вищевказаного ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до аварійного сертифікату № R19_20_PZU від 20.01.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 16 228 грн 41 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило потерпілій особі суму страхового відшкодування в розмірі 7714 грн 06 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі повідомлення про ДТП від 28.01.2020 та страхового акту № UA2019112600019/L01/01 від 29.01.2020. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 39892 від 29.01.2020. 18 червня 2020 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в досудовому порядку, проте вимога залишилася поза увагою останнього. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 14 травня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 17 травня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 25 травня 2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 31.05.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суд подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 14-507 цс 18 від 12 грудня 2018 року. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ПП «Магнат Дизайн Центр» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 115036572 за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Isuzu», д.н.з [NUMBER] (а.с. 5). 04 листопада 2019 року у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Isuzu», д.н.з [NUMBER] , під управлінням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. (а.с. 7). За нормою частини 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається з матеріалів справи, 08.01.2020 [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду (а.с.8). Відповідно до аварійного сертифікату № R19_20_PZU від 20.01.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 16 228 грн 41 коп (а.с. 11-19). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило потерпілій хобі суму страхового відшкодування в розмірі 7714 грн 06 коп., що підтверджується страховим актом № UA2019112600019/L01/01 від 29.01.2020 та платіжним дорученням № 39892 від 29.01.2020 (а.с.21,22). За нормою ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 18.06.2020 на адресу відповідача надсилало вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди 7714,06 грн, яка відповідачем виконана не була (а.с. 23). У спростування вище викладеного будь яких доказів відповідачем надано не було. Отже, беручи до уваги наведене, позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ УКраїна» необхідно стягнути кошти в сумі 7714,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved