Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

04 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 вересня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На даний час їхній син досяг повноліття і 12 вересня 2022 року вступив до Сумського національного аграрного університету, де навчається на 1-му курсі за спеціальністю 211 «Ветеринарна медицина», денної форми навчання. Позивач зазначає, що у зв`язку із здобуттям освіти їх повнолітній син не працевлаштований, власного джерела доходу не має, усі повсякденні його витрати здійснюються нею самостійно без матеріальної допомоги відповідача, що свідчить про те, що дитина потребує матеріальної допомоги на період навчання з боку свого батька. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання в Сумському аграрному університеті, тобто по 30 червня 2028 року, включно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15 листопада 2022 року. 15 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 16 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] подала заяву, у якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Інші учасники справи про причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Третя особа пояснення щодо позову не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 25 жовтня 1998 року по 02 вересня 2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 вересня 2010 року (а.с. 5, 7). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач (а.с. 6). 07 серпня 2013 року позивачка зареєструвала інший шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 10). [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. Згідно з довідкою Сумського національного аграрного університету від 26 вересня 2022 року № 409 [PERSON] навчається в Сумському національному аграрному університеті на денній формі навчання, ОС «Магістр», 1 курсу факультету ветеринарної медицини за спеціальністю 211 «Ветеринарна медицина». Навчається на комерційній основі. Зарахований на навчання за наказом № 1401-н від 12 вересня 2022 року. Термін навчання з 12 вересня 2022 року по 30 червня 2028 року (а.с. 11). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 30 вересня 2022 року, інформація про доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2022 року відсутня (а.с. 12). Частиною 1 та 2 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що повнолітній син сторін навчається в університеті на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, витрати на проїзд. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітнього сина буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - з 04 жовтня 2022 року на період навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн 40 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою. Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн, факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги від 27 вересня 2022 року та додатку №1 до цього договору, у якому визначений розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі у сумі 2000 грн, актом приймання-передачі від 03 жовтня 2022 року та квитанцією на суму 2000 грн (а.с. 13, 14, 15, 16). На підставі викладеного,

Outcome: approved