Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

11.11.2022 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шельвівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8. Від шлюбу у них народилось троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього часу стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. На даний час вони не проживають як подружжя. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 08.11.2003 року Шельвівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8. 08.12.2022 року позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву від 22.11.2022 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08.11.2003 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Шельвівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8 (а. с. 6). Від шлюбу у сторін народилось троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 08.11.2004 року, серії [NUMBER] від 09.02.2007 року та серії [NUMBER] від 07.04.2009 року (а.с. 7-9). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав, що стверджується його письмовою заявою (а.с. 19). Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, його необхідно прийняти та задовольнити позов повністю. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved