Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, поданою представником заявниці адвокатом Кузьміним Є.В., в якій просить встановити факт смерті її свекрухи - [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м.Стаханов Луганської області Україна, громадянка України, жіночої статі, яка померла [INFO] на території м.Ірміно (колишня назва Теплогорськ) Луганської області Україна, та яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви покликається на те, що [INFO] на території так званої "ЛНР" померла свекруха заявниці - [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м.Стаханов Луганської області та померла на території м.Ірміно Луганської області. Доказом вказаних обставин є копія паспорту померлої, копія паспорту заявниці, копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу заявниці із сином померлої, копія свідоцтва про народження чоловіка заявниці, копія довідки про причину смерті свекрухи заявниці та свідоцтво про смерть на ім`я померлої [PERSON] з печаткою так званої "ЛНР". Встановлення факту смерті свекрухи необхідно заявниці для того, щоб отримати відповідний документ встановленого зразка держави Україна для подальшого звернення та отримання компенсації на поховання свекрухи. Організацією поховання свекрухи займалася саме заявниця, оскільки в померлої нікого, окрім неї як невістки, не було. Іншого способу для отримання свідоцтва про смерть немає, так як отриманий документ зразка "ЛНР" засвідчений печаткою невстановленого зразка, не породжує правових наслідків та не може бути підставою для отримання свідоцтва про смерть зразка України. Ухвалою від 30 листопаа 2022 року заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків заяви. У встановлений судом строк недоліки заяви були усунені. Ухвалою від 8 грудня 2022 року заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив окреме провадження у справі. У поданому до суду клопотанні від 9 грудня 2022 року представник заявниці [PERSON] просить справу розглянути у його відсутності, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи у заяві від 9 грудня 2022 року просить справу розглянути без присутності представника Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 1 вересня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Теплогорським міськвиконкомом Стахановської міськради Ворошиловоградської (нині Луганської) області. Чоловік заявниці - [PERSON] помер [INFO] в м.Ірміно Луганської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 16 листопада 2019 року Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 1962 року Будинком одружень м.Кадіївка Луганської області. Батько чоловіка заявниці та чоловік її свекрухи [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 15 березня 1994 року відділом ЗАГС м.Стаханова Луганської області. Свекруха заявниці [PERSON] народилася [INFO] в м.Стаханов Луганської області та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина Уккраїни серії [NUMBER] , виданим 4 березня 1999 року 2МВМ Стахановського МВ УМВС України в Луганській області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 лютого 2022 року [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Стаханов Луганської області, громадянка України, померла [INFO] в м.Ірміно. Згідно з лікарськм свідоцтвом про смерть № 9 від 09 лютого 2022 року, виданим Стахановською центральною міською багатопрофільною лікарнею, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Ірміно, причина смерті - хронічна ішемія мозку на фоні церебрального атеросклероза, набряк головного мозку. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незаоежно від місця проживання (перебування) заявника Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За положеннями ч.2 ст.49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.3, 4 ст.49 ЦК України). Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою, та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545. Таким чином, чинне законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми, або на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 3, 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Указом Президента України № 32/2019 від 7 лютого 2019 року затверджено Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях. До переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованиз у Донецькій та Луганській областях включено місто Кадіївка (у томі числі місто Алмазна, місто Ірміно). Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. В силу положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно зі ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. За правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з тим, що смерть [PERSON] настала в місті Ірміно Луганської області, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює, отримання заявницею лікарського свідоцтва про смерть встановленого зразка, виданого компетентним органом державної влади України, є неможливим. Єдиною підставою для державної реєстрації смерті в цьому випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими. Досліджені у справі докази в їх сукупності вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , а тому заяву [PERSON] належить задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного та

Outcome: approved