Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

У жовті 2022 року Кредитна спілка «Менчул» (далі по тексту - КС «Менчул») звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.02.2021 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №КСНП-29, згідно якого [PERSON] отримав кредиту у сумі 7 000 грн., який зобов`язався повернути частинами до 16.02.2022 року разом з відсотками. В рахунок забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором 16.02.2021 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №29/п, за умовами якого вона поручилася за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак відповідачі не виконували умови договору належним чином, у зв`язку з чим станом на 16.02.2022 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 2261,28 грн., яка складається з 2041,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 219,41 грн. - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 2261,28 грн. та судові витрати в розмірі 2481 грн. Відзиву на позов відповідачами [PERSON] та [PERSON] не подавався. В судове засідання представник позивача Боровський І.П. не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися за допомогою SMS-повідомлення та шляхом оголошення на веб-сайті суду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2021 року між КС «Менчул» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №КСНП-0000029, згідно якого [PERSON] отримав кредиту у сумі 7 000 грн., який зобов`язався повернути частинами до 16.02.2022 року разом з відсотками (а.с.4-8). В рахунок забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором 16.02.2021 року між КС «Менчул» та [PERSON] укладено договір поруки №000000000029/п, за умовами якого вона поручилася за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №КСНП-0000029 від 16.02.2021 року (а.с.10). КС «Менчул» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 7 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 16.02.2021 року (а.с.9). Натомість відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого, згідно особової картки позичальника, станом на 16.02.2022 року рахується заборгованість в сумі 2261,28 грн., яка складається з 2041,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 219,41 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.11). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Оскільки встановлено факт неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, то позивач вправі ставити питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з боржник та поручителя. Як слідує особовою картки позичальника станом на 16.02.2022 року заборгованість [PERSON] складає 2261,28 грн., яка складається з 2041,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 219,41 грн. - заборгованість за відсотками, і правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, а тому суд бере його до уваги. Відтак позов підлягає задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481 грн., тобто по 1240,50 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved