Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Білик Л.С., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 11 травня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі діти не народилися. Спільне проживання з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони протягом тривалого часу спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин. Шлюб носить формальний характер. Просив шлюб розірвати. Ухвалою судді від 12 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання. Позивач у судове засідання не прибув, представник позивача адвокат Білик Л.С. подала до суду клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка не подала відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі, заперечень щодо позову не надала. Участь в судових засіданнях є правом, а не обов`язком сторін по справі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 травня 2017 року між [PERSON] і [PERSON] у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 632. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно 19 вересня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області управління державної реєстрації Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Таким чином застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Вивчивши обгрунтування позову, ту обставину, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, подружжя спільно не проживає, дітей на утриманні в подружжя немає, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам сторін по справі. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, у обох наявне стійке волевиявлення на розірвання шлюбу, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, що має істотне значення.

Outcome: approved