Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

У квітні 2022 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований за\~ № 4336, про стягнення грошових коштів в сумі 5 072 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет».\~ Стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір та судові витрати на правничу допомогу у сумі 4 000 грн. В обґрунтування позову вказано, що він отримав поштовий лист від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича для виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67242860 від 22.10.2021 року, винесеної по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса від 26.01.2021 № 4336. Після отримання зазначеної постанови, 10.02.2022 року його представник звернувся до приватного виконавця Чучкова М.О. з адвокатським запитом з метою отримання завірених належним чином копій документів, а саме виконавчого напису № 4336, виданого 26.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., однак 29.06.2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 №1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис від 26.01.2021 № 4336 не відповідає вимогам закону та вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Чинне законодавство передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, що підтверджено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. 11.04.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.04.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання сторонами копії ухвали про відкриття провадження, а також копії позовної заяви з додатками відповідачем та приватним виконавцем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до змісту наданої представником позивача заявки анкети, 01.06.2018 року [PERSON] подано заявку-анкету на отримання кредиту, вказана сума кредиту 1200 грн., термін кредиту 14 днів. 02.06.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0969742747, відповідно до умов якого товариство надає в користування грошові кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ», позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом порядку та на умовах, визначених договором та правилами. За змістом п. 1.6 договору погоджений строк користування кредитом до 30 календарних днів, сума кредиту до 20 000 грн., максимальна відсоткова ставка за один календарний день на суму фактичного залишку 1,75%. 26.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 4336, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет»\~ заборгованості за кредитним договором № 0969742747 від 02.06.2018 року в період з 29.11.2018 по 26.01.2021 в сумі 5 072 грн., що складається: заборгованість за тілом кредиту 1 200 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією 3 822 грн.; плата за вчення виконавчого напису 50 грн. За змістом виконавчого напису вбачається, що 02.06.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0969742747. Відповідачу ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до боржника за кредитним договорам № 0969742747 від 02.06.2018 року на підставі договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021 року. З 29.06.2021 року відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена, що вбачається з копії листа Міністерства юстиції від 26.07.2021 року. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2021 року № 67242860 про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0969742747 та плати за вчинення виконавчого напису в загальному розмірі 5 072 грн. на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права\~ вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Зі спірного виконавчого напису вбачається період нарахування заборгованості з 29.11.2018 по 26.01.2021 року, однак відомості про рух коштів за весь період кредитування по рахунку позичальника у справі відсутній, що виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, її доповнення переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів: 1) копію договору про надання правничої допомоги від 10.02.2022 року, укладеним між адвокатом Друзь Віталієм Вікторовичем та [PERSON] ; 2) копію додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 10.02.2022 року. 3) копію акту про надання правничої допомоги від 13.03.2022 року за договором про надання правової допомоги від 10.02.2022 року на суму 4 000 грн.; 4) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Друзь В.В. серії КС № 9973/10 від 15.04.2021 року; 5) копію розрахунку витрат на правничу допомогу на підставі договору від 10.02.2022 року, складеного 13.03.2022 року на суму 4 000 грн. Зазначені вище документи засвідчені адвокатом Друзь В.В. Зі змісту вказаних документів та матеріалів справи вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 4 000 грн., які полягали, зокрема, у вивченні документів, складанні запитів, вивченні документів виконавчого провадження, складанні позовної заяви. Слід зазначити, що вищевказані документи про надання правової допомоги є додатками до позову, отже отримані відповідачем, прохальна частина позову містить вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4 000 грн.. Таким чином, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 4 000 грн. є співрозмірним з обсягом часу, витраченим адвокатом на надання послуг в межах цієї справи, при цьому підстав для зменшення вказаної суми судом не встановлено.

Outcome: approved