Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про виділ в натурі частки із спільної часткової власності. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 27.09.2007 року укладеного між нею та [PERSON] являється власником 285/500 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що по [ADDRESS] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Право власності на 212/500 частки вказаного житлового будинку, було зареєстровано за колишнім чоловіком [PERSON] - [PERSON] .. Однак, [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згодом позивачці стало відомо, що у співвласника 212/500 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель є діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу після смерті батька прийняли спадщину. Позивач виявила бажання продати свою частину будинку і звернулася до Деражнянського районного суду Хмельницької області про виділення їй в натурі частини майна із спільної власності, однак їй було відмовлено у виділі 288/500 частки домоволодіння, що знаходиться за вищевказаною адресою, у зв`язку із відмовою інших співвласників від нотаріального посвідчення договору про виділ частки в натурі та припинення спільної часткової власності. Ухвалою судді від 29.12.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 11.02.2022 року, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив (а.с.40). Відповідачі у встановлений строк відзиву на позов не подали. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися проте подали до суду письмове клопотання про завершення розгляду справи у їх відсутності підтримуючи позовні вимоги. Крім того, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, натомість про час і місце розгляду справи були повідомленні належним чином. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору довічного утримання серії ВЕХ №332836 від 27.09.2007 р. укладеного між нею та [PERSON] , є власником 288/500 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що розташований по [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці. По вищевказаній адресі знаходиться житловий будинок «А-1» розміром житлової площі 38,1 кв. м., загальною площею 52,7 кв. м., цегляний сарай «Б», цегляний сарай «б», цегляний сарай «В». Вказане також підтверджується витягом №16515905 від 02.11.2007 року, виданим ГМП «Інвентаризатор» Деражнянської районної ради. Як вбачається з висновку про вартість об`єкта оцінки, яким є 288/500 частки житлового будинку, загальною площею 52,7 кв.м., що по [ADDRESS] , складеного ФОП [PERSON] , ринкова вартість об`єкта оцінки станом 16.10.2019 року складає 99207,94 грн.. Як встановлено судом [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Власником іншої 212/500 частки вказаного житлового будинку та надвірних будівель був колишній чоловік [PERSON] [PERSON] .. Встановлено, що [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується записом акта про смерть № 31 від 04.03.1993 р. та свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.03.1993 р. виданим Деражнянським міськвідділом ЗАГС Хмельницької області. Позивач [PERSON] виявила намір продати свою частину вказаного будинку, тому у вересні 2019 року звернулася до Деражнянського районного суду Хмельницької області із позовною заявою до Деражнянської міської ради Хмельницької області та Госпрозрахункового малого підприємства «Інвентаризатор» Деражнянської районної ради Хмельницької області про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності. В ході розгляду суд встановив, що співвласниками 212/500 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель є діти [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останні прийняли спадщину після смерті батька подавши відповідні заяви до Деражнянської районної нотаріальної контори. Однак, свідоцтв про право на спадщину за законом вони не отримали. Разом із цим, ці особи вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Вказане підтверджується рішенням Деражнянського районного суду від 11.11.2020 року яке вступило в законну силу 11.03.2021 року. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до вимог п. 7\~постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України №\~7\~«Про\~практику\~застосування судами\~законодавства,\~що\~регулює\~право приватної\~власності\~громадян\~на жилий\~будинок»\~від\~04.10.1991\~року в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до висновку експерта №30/22 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08.12.2022 року приміщення будинку [ADDRESS] має частки у праві власності, які фактично виділені та відокремлені в частках і експлуатуються, як окремі самостійні об`єкти та відповідно можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомості. Враховуючи, що частка [PERSON] складається із конкретних приміщень, які ізольовані від приміщень інших співвласників домоволодіння; приміщення інших співвласників також відокремлено; кожен із співвласників має окремий вихід, що підтверджується зібраними у справі доказами, з урахуванням наведених норм законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] щодо виділу частки із спільної часткової власності підлягає задоволенню. В зв`язку з виділом частки [PERSON] , слід припинити її право у спільній частковій власності на домоволодіння [ADDRESS] . Враховуючи вказану обставину, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 992,09 грн., що становить 248,02 грн з кожного.

Outcome: approved