Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Адвокат Лабик Р.Р. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача: 111045,88грн страхового відшкодування витрат на лікування, 9081,81грн страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, 6006,38грн страхового відшкодування моральної шкоди, 37840,22грн судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 29.12.2020 приблизно о 17:25 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «ТF69YО» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автошляху сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» по вул. Богдана Хмельницького в с. Садове Літинського району Вінницької області допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який рухався зліва направо відносно руху поза межами пішохідного переходу. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому основи черепа, перелому носа. 29.12.2020 позивача госпіталізовано в лор/щелепно-лицьове відділення Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом: "Множинні переломи лицевого скелету. Перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків. Викривлення та перелом переділки носа. Перелом назо-орбітального комплексу зліва та справа зі зміщенням уламків. Перелом вилично-орбітального комплексу зліва та справа без зміщення уламків. Перелом верхньої щелепи зі зміщенням уламків зліва та справа. Забійні рани правої брові, верхньої та нижньої губи, кута роту. Гострий період відкритої проникаючої черепно-мозкової травми. Вогнищевий забій головного мозку в проекції базальних ядер зліва. Травматичний субарахноїдальний крововилив та субдуральні геморагічні нашарування над обома півкулями головного мозку. Пневмоцефалія. Перелом кісток склепіння та основи черепа по типу тріщин. Правобічний геміпарез. Параорбітальні гематоми ОU. Субкон`юнктивальний крововилив ОU. Ангіопатія сітківки ОU. Закрита травма грудної клітки та живота. Переломи 8-10 ребер зліва. Забій нижніх часток обох легень. Перелом поперечного відростка 12 хребця зліва. Множинні забійні рани лівої кисті. Закритий перелом голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням та латеральною нестабільністю колінного суглобу". За час перебування Позивача в закладі охорони здоров`я йому було надано наступне лікування: "29.12.2020 проведено операції: 1) ПХО забійних ран обличчя; 2) ПХО рани носа. 31.12.2020 операція: Нижня трахеостомія. 15.01.2021 операції: 1) ОМС (остеометалосинтез) виличноорбітального комплексу зліва; 2) ОМС виличноорбітального комплексу справа; 3) ОМС назоорбітального комплексу зліва; 4) ОМС назоорбітального комплексу справа; 5) ОМС верхньої щелепи зліва; 6) ОМС верхньої щелепи справа; 7) Риносептопластика; 8) Правобічна нижня конхотомія; 9) Репозиція кісток носу. 04.02.2021 операція: Осгеосинтез верхівки малогомілкової кістки трансосальним лавсановим серкляжем". 10.02.2021 року позивача виписано у задовільному стані. За фактом ДТП слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020020210000212. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №665/668 від 03.08.2021, проведеної в рамках кримінального провадження №12020020210000212, у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, яка виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), по давністю утворення відповідає терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи - 29.12.2020. За ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень, як така, що являлась небезпечною для життя в момент заподіяння і спричинила загрозливі для життя явища. Постановою про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2021 року, закрито кримінальне провадження №12020020210000212, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2020, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Зазначає, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ» моделі «ТF69YО» державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP4999933 (чинного на дату ДТП). А тому, 29.07.2021 представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Проте, станом на дату написання цієї позовної заяви, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування в повному обсязі у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закону №1961-IV, що стало підставою для звернення позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування. Позивач вважає, що саме володільці джерела підвищеної небезпеки можуть бути відповідальними за шкоду завдану ними в розумінні ст.1166, 1187 ЦКУ, а не пішоходи чи пасажири, які несуть відповідальність виключно у разі завдання ними умисної шкоди. По даному страховому випадку, загальна сума страхового відшкодування становить 126134,07грн, що не перевищує 260000,00грн страхової суми. Розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції, які позивач очікує понести, становить 37840,22грн. Ухвалою суду від 12.09.2022 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 04.10.2022. 28.09.2022 від представника відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» Коваленко Ю.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог до АТ «СК «Країна» у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що 31.12.2020 Товариство отримало від водія забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] повідомлення про ДТП 04.09.2021, в т.р.: заяву на виплату страхового відшкодування в інтересах позивача щодо виплати страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності в сумі 7333,33грн; заяву на виплату страхового відшкодування в інтересах позивача щодо виплати страхового відшкодування витрат на лікування в сумі 111045,88грн; заяву на виплату страхового відшкодування в інтересах позивача щодо виплати страхового відшкодування моральної шкоди в сумі 5918,96грн. Відповідно до умов полісу №АР/4999933, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 260000,00грн. 30.12.2021, за результатами розгляду страхової справи та враховуючи вимоги спеціального Закону, Товариство здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в сумі 52689,86грн. Всього належним чином обґрунтованих витрат на лікування позивача АТ «СК «Країна» зазначає - 100361,63грн, про що надає відповідний розрахунок. Вважає, вимоги щодо стягнення із відповідача страхового відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності необґрунтовані. Окремо звертає увагу, що оскільки страховику в рамках досудового врегулювання питання щодо виплати страхового відшкодування не було надано листок непрацездатності та довідка про доходи позивача - виплата страхового відшкодування на користь позивача не здійснювалась. Страхове відшкодування моральної шкоди за даним страховим випадком складає 5018,08грн. Загальний розрахований розмір страхового відшкодування за даним страховим випадком складає - 105379,71грн (=100361,63грн обґрунтованих витрат на лікування + 5018,08грн (100361,63 х 5% = 5 018,08грн) моральної шкоди). Проте, враховуючи наявність грубої необережності потерпілого та вимоги п.36.3 ст.36 Закону (заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями внаслідок дій декількох осіб (дві особи), загальний розрахований розмір страхового відшкодування було визначено шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб відповідальних за її настання: 105379,71/2 = 52689,86грн. Окремо звертає увагу на те, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.08.2021, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення пішоходом [PERSON] вимог п.п.4.1., 4.7., 4.14. (а,б,ґ,д) ПДР України, при цьому порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками пригоди; водій транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування; в його діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Ймовірно, позивач не бажав настання несприятливих наслідків у вигляді спричинення шкоди його здоров`ю, проте, з урахуванням вимог ПДР України, передбачав їх настання, але байдуже поставився до вимог ПДР та не виконав їх належним чином. Зауважують, що питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина 2 статті 1193 Цивільного кодексу України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Зазначають, у даному випадку за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями відповідальними є декілька осіб (дві особи) - водій забезпеченого транспортного засобу, як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та позивач, чия вина встановлена Постановою про закриття кримінального провадження від 31.08.2021. 04.10.2022 підготовче судове засідання відкладено на 14.10.2022 за клопотанням представника відповідача. 11.10.2022 від представника позивача-адвоката Лабика Р.Р. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 58356,02грн страхового відшкодування витрат на лікування, 9081,81грн страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, 3497,34грн страхового відшкодування моральної шкоди, 37840,22грн судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем. Свою заяву вмотивував тим, що 04.10.2022 представником позивача отримано від відповідача докази виплати позивачу страхового відшкодування частково. Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 52689,86грн, що становить 50% від загальної суми страхового відшкодування, яка визнається відповідачем та яка складається з 100361,63грн витрат на лікування (оплачено 50'180,82грн) та 5018,08грн моральної шкоди (оплачено 2509,04грн). З вищевикладеного слідує те, що відповідач не доплатив позивачу такі суми страхового відшкодування: 58356,02грн витрат на лікування (111045,88грн - 50180,82грн = 58356,02грн); 9081,81грн страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності; 3497,34грн страхового відшкодування моральної шкоди (6006,38грн - 2509,04грн = 3497,34грн). В підготовчому судовому засіданні 14.10.2022 протокольною ухвалою прийнято заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП. Ухвалою від 14.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.11.2022. За результатами судового розгляду 09.11.2022 суд до 10.11.2022 вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі. Ухвалою від 10.11.2022 судовий розгляд справи поновлено у зв`язку з потребою в уточненні фактичних обставин справи та призначено судове засідання на 09.12.2022. За результатами судового розгляду 09.12.2022 суд вийшов до нарадчої кімнати до 12.12.2022. Представник позивача-адвокат Лабик Р.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві з урахуванням зменшених позовних вимог. Одночасно, вказав що страховик вдається до надмірного формалізму при вирахуванні витрат на лікування [PERSON] та страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «СК «Країна», при ухваленні рішення просила враховувати всі доводи та пояснення, викладені у відзиві та надані у поясненнях (у тому числі усних) від АТ «СК «Країна». Раніше, 09.11.2022 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини. 29.12.2020 о 17:30год на а/д М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка (через м. Вінницю) 332км 20м сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на пішохода - пішохід переходив дорогу поза межами пішохідного переходу, за участю автомобіля марки ЗАЗ ТF69YО державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та пішохода [PERSON] , згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3020364771081156 від 29.12.2020 (а.с.101,103). [PERSON] повідомлено АТ «СК «Країна» про дорожньо-транспортну пригоду на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР4999933 від 17.11.2020, яка сталась 29.12.2020, за участю автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «ТF69YО» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та пішохода [PERSON] , згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду №29794/20 від 31.12.2020, страхова справа №62093 (а.с.111,112). Транспортний засіб марки «ЗАЗ» моделі «ТF69YО» державний номерний знак [NUMBER] станом на 29.12.2020 був застрахований в АТ «СК «Країна», згідно результатів перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс №АР4999933 (діючий), полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР4999933 від 17.11.2020. Відповідно до умов полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 260000грн (а.с.38, 110). Постановою про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2021 року, закрито кримінальне провадження №12020020210000212, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2020, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.19-21). Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2020 року приблизно о 17:25 водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «ТF69YО» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автошляху сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в напрямку м. Хмільник, по вул. Богдана Хмельницького в с. Садове Літинського району Вінницької області допустив наїзд на пішохода гр. [PERSON] , [INFO] , який рухався зліва направо відносно руху поза межами пішохідного переходу. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому основи черепа, перелому носа та був госпіталізований до МКЛ ШМД м. Вінниця. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №665/668 від 03.08.2021, проведеної в рамках кримінального провадження №12020020210000212, у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма - вогнищевий забій головного мозку в проекції базальних ядер зліва, травматичний субарахноїдальний крововилив та субдуральні геморальні геморагічні нашарування над обома півкулями головного мозку з пневмоцефалією (наявністю повітря в порожнині черепа), перелом кісток склепіння та основи черепа (лобної кістки з обох сторін, лівої скроневої кістки, решітчастої кістки, основної кістки), множинні переломи лицевого скелету (кісток носа зі зміщенням, викривлення та перелом перетинки носа, переломи назоорбітального плексу зліва та справа зі зміщенням, вилично орбітального комплексу зліва та справа зі зміщенням, перелом верхньої щелепи зі зміщенням уламків зліва та справа) забійні рани правої брови, верхньої та нижньої губи, кута роту, повний вивих 12 зуба; пара орбітальні Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.09.2022 3 гематоми обох очей, субкоюнктивальні крововиливи обох очей; закрита травма грудної клітки та живота, перелом 8-10-го ребер зі лава, забій нижніх часток обох легень; перелом поперечного відростка L2 (другого поперекового) хребця зліва; множинні забійні рани лівої кисті; закритий перелом голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням та латеральною нестабільністю колінного суглобу.) Вказана сполучна травма тіла у [PERSON] виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), по давністю утворення відповідає терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи - 29.12.2020; за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень, як така, що являлась небезпечною для життя в момент заподіяння і спричинила загрозливі для життя явища. Одночасно, вищевказаною постановою встановлено, що водій транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, в його діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення пішоходом [PERSON] вимог п.4.1., 4.7., 4.14. (а,б,ґ,д) ПДР України, при цьому порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками пригоди. Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно-лицьового відділення №13226 від 10.02.2021 (а.с.22, 125, 126), [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні з 29.12.2020 по 10.02.2021, йому встановлено основний діагноз: «Множинні переломи лицевого скелету. Перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків. Викривлення та перелом переділки носа. Перелом назо-орбітального комплексу зліва та справа зі зміщенням уламків. Перелом вилично-орбітального комплексу зліва та справа без зміщення уламків. Перелом верхньої щелепи зі зміщенням уламків зліва та справа. Забійні рани правої брові, верхньої та нижньої губи, кута роту. Гострий період відкритої проникаючої черепно-мозкової травми. Вогнищевий забій головного мозку в проекції базальних ядер зліва. Травматичний субарахноїдальний крововилив та субдуральні геморагічні нашарування над обома півкулями головного мозку. Пневмоцефалія. Перелом кісток склепіння та основи черепа по типу тріщин. Правобічний геміпарез. Параорбітальні гематоми ОU. Субкон`юнктивальний крововилив ОU. Ангіопатія сітківки ОU. Закрита травма грудної клітки та живота. Переломи 8-10 ребер зліва. Забій нижніх часток обох легень. Перелом поперечного відростка 12 хребця зліва. Множинні забійні рани лівої кисті. Закритий перелом голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням та латеральною нестабільністю колінного суглобу». Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» листом №01-26/1068 від 22.07.2021, у відповідь на запит адвоката О.І. Левицької, надано перелік лікарських засобів, які були придбані за власні кошти хворим [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні з 29.12.2020 по 10.02.2021 (а.с.23). Витрати, які були здійснені хворим на операційне забезпечення склали - 5300грн. Придбані за рахунок хворого: 9 мініпластин та 28 мінігвинтів на загальну суму 65050грн. Квитанція про оплату на руках у хворого (а.с.28). Представником [PERSON] адвокатом Мелех Д.О. 29.07.2021 за №33095 на адресу АТ «СК «Країна» надіслано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду із заявами на виплату страхового відшкодування: пов`язаного із витратами на лікування 111045,88грн; пов`язаного із втратою працездатності 7333,33грн; пов`язаного із моральною шкодою 5918,96грн, документи які підтверджують особу [PERSON] та повноваження адвоката (а.с.39-42, 113-122). Одночасно, зазначено інформацію щодо розрахунків: водієм відшкодовано 15000грн витрат на лікування, що не покриваються наданими чеками. АТ «СК «Країна» 15.10.2021 за №21809/21 надіслано представнику [PERSON] адвокату Мелех Д.О. повідомлення про те, що АТ «СК «Країна» прийме вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування у встановленні Законом строки після отримання рішення суду, яке набрало законної сили (а.с.123). Представником [PERSON] адвокатом Мелех Д.О. 19.10.2021 за №34556 на адресу АТ «СК «Країна» надіслано заяву про долучення документів на виплату страхового відшкодування, до якої додано копію постанови про закриття кримінального провадження №12020020020210000212 (а.с.44). Представником [PERSON] адвокатом Мелех Д.О. 19.10.2021 за №34556 на адресу АТ «СК «Країна» надіслано заяву про долучення документів на виплату страхового відшкодування, до якої додано копію постанови про закриття кримінального провадження №12020020020210000212, оригінал довідки про ДТП №3020364771081156, оригінал листа-відповіді медичного закладу з переліком медичних препаратів призначених [PERSON] за період з 29.12.2020 по 10.02.2021 (а.с.94-106). АТ «СК «Країна» 21.12.2021 за №27612 надіслано представнику [PERSON] адвокату Мелех Д.О. повідомлення АТ «СК «Країна» про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування. АТ «СК «Країна» просить надати листок непрацездатності та довідку з місці роботи про дохід [PERSON] за два календарні місяці, що передували ДТП, для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності (а.с.46, 123). На підтвердження витрат на лікування представником [PERSON] на адресу АТ «СК «Країна» було надано оригінали квитанцій про придбання ліків позивачем на загальну суму 111319,98грн (а.с.188-203). АТ «СК «Країна» виконано розрахунок суми страхового відшкодування у зв`язку лікуванням потерпілого та АТ «СК «Країна» вважає належним чином обґрунтованими втрати на лікування в сумі 100361,63 (а.с.91). У зазначеному розрахунку відмовлено у врахуванні частини придбаних потерпілим товарів з наступних причин: не мають відношення до лікування; не супутне захворювання; відсутні в призначенні; не відповідає протоколам лікування; відсутня виписка на дату та продукти харчування. 21.12.2021 за результатами розгляду страхової справи, на підставі страхового акту №01/62093/Ж/3.2.29 від 21.12.2021, АТ «СК «Країна» здійснило розрахунок страхового відшкодування на користь позивача в сумі 52689,86грн (а.с.107). 30.12.2021 АТ «СК «Країна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в сумі 52689,86грн, згідно платіжного доручення №110 (а.с.108). Представником [PERSON] адвокатом Мелех Д.О. 23.02.2022 за №36624 на адресу АТ «СК «Країна» надіслано заяву про долучення документів на виплату страхового відшкодування, до якої додано оригінал довідки про розмір пенсії [PERSON] та адвокатський запит (а.с.47). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними. Разом з тим, суд бере до уваги положення ст.1187 ЦК України, якою передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому наявність або відсутність вини володільця джерела підвищеної небезпеки встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а ці дані відповідно до ч. 2 вказаної вище статті 76 ЦПК України встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. При цьому суд бере до уваги, що у кримінальній справі з`ясовуються обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, а тому, розглядаючи справу у цивільному порядку, суд не має права перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб причетних до цієї ДТП. З наведених підстав, суд приймає до уваги постанову про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2021 року, якою закрито кримінальне провадження №12020020210000212, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2020, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Варто зазначити, що у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166,1187 ЦК України - шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілих-фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (страхового випадку) потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, застосуванню підлягає саме статті 24, 25, 26-1 Закону № 1961-IV, яка передбачає відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, тимчасовою втратою працездатності потерпілим, моральною шкодою. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Таким чином, зважаючи на те, що в момент ДТП, цивільна відповідальність водія була застрахована, тому шкода завдана ним, відшкодовується страховиком в межах страхових сум. Визначаючи розмір відшкодування, яке підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з наступного. Так, відповідно до статті п.24.1 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Суд вважає слушними ряд доводів відповідача АТ «СК «Країна»» в частині оцінки витрат позивача на предмет їх необхідності та доцільності. Суд звертає увагу, що саме на позивачу лежить обов`язок довести необхідність своїх витрат. Тому, суд критично сприймає доводи представника позивача, про надмірний формалізм в проведенні розрахунків страховика. Суд не може в процесі доказування використовувати припущення. На переконання суду, розрахунок АТ «СК «Країна»» проведений за наслідками оцінки наданих позивачем документів та вцілому є обгрунтованим. Сума витрат 100361,63грн є належним чином підтвердженою. Проте, суд вважає за необхідне збільшити суму відшкодування за рахунок витрат, підтверджених на основі лікувальних рекомендацій призначених у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно-лицьового відділення №13226 від 10.02.2021 та переліку лікарських засобів, які були придбані за власні кошти хворим [PERSON] , наданого КНП «Вінницька МКЛ ШМД» 22.07.2021(а.с. 22-23), які відповідач визначив як ті, що не є належним чином обґрунтованими. З відповідних документів та квитанцій (чеків) вбачаються необхідними витрати на придбання: Ацелізину, Фероксиду, Ессенціалє, Нутрікомбу, Берлітіону, Пантасану, Хлорантоїну; Фармазоліну, Пірацетаму, Лотрену, Умкалору, Брильянтового зеленого, Дарроу, Омепразолу, Німесилу, Омезу, Цинабсину, Ніксару, Лацидоентеру, масок, ємкостей для сечі, катетерів, клізм (Мікролакс), фартуха, пробірок, які необхідно врахувати. Такі витрати позивача склали 5343,60грн. З урахуванням наведеного, сума витрат на лікування, яка підлягає до відшкодування складає 105705,23грн (100361,63 + 5343,60). Щодо відшкодування страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності. Згідно ч.1-3 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Таким чином, оскільки позивач станом на момент ДТП був пенсіонером, не працював, суд вбачає підстави для покладення на відповідача обов`язку виплати мінімальної заробітної плати на час тимчасової втрати працездатності потерпілим, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно-лицьового відділення №13226 від 10.02.2021 за період з 29.12.2020 по 10.02.2021, погодившись із розрахунком позивача. Проте, згідно з пунктом 36.3 статті 36 Закону, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Згідно ч.2 ст.1193 ЦПК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Із врахуванням вищевказаних положень Закону, заважаючи на те, що у даному випадку за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями відповідальними є декілька осіб (дві особи) - водій забезпеченого транспортного засобу, як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та позивач, чия вина встановлена постановою про закриття кримінального провадження, суд вважає за справедливе зменшити суму відшкодування страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб відповідальних за її настання. Таким чином, сума, яка підлягає виплаті становить 4540,91грн (9081,81грн / 2). Суд не погоджується із твердженням відповідача про ненадання позивачем листка непрацездатності для проведення розрахунку суми виплати, адже судом встановлено, що позивач станом на момент ДТП не працював, був пенсіонером, що позбавило його можливості отримати листок непрацездатності. До того ж, на переконання суду, належним доказом тимчасової втрати працездатності та її періоду є Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Тому, такі твердження відповідача суд вважає надмірним формалізмом. Позивачем також заявлено до відповідача вимогу щодо страхового відшкодування моральної шкоди. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд погоджується, що ДТП та її наслідки призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, позивача. Не піддається сумніву, що тяжкі тілесні ушкодження здатні завдати позивачу фізичного болю, страждань та додаткового морального навантаження. Тому, суд вбачає підстави для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача по відшкодуванню завданої шкоди. У відповідності до ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тому, зважаючи на наявність страхових правовідносин, моральна шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки підлягає стягнення зі страхувальника АТ «СК «Країна»» лише в розмірі 5% від матеріальних збитків, що еквівалентно 5285,26грн. Проте, із врахуванням положень п.36.3 ст.36 Закону, ч.2 ст.1193 ЦПК України, суд вважає за справедливе зменшити суму страхового відшкодування моральної шкоди шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість осіб відповідальних за її настання. Таким чином, сума, яка підлягає виплаті становить 2642,63грн (5285,26/2). Судом встановлено, що АТ «СК «Країна» проведено розрахунок та здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 52689,86грн, яка складається з: 50180,82 страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю (лікування потерпілого); 2509,04 страхового відшкодування моральної шкоди за даним страховим випадком. Такий розрахунок проведено відповідачем з урахуванням п.36.3 ст.36 Закону, ч.2 ст.1193 ЦПК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Проте, ч.3 ст.1193 ЦПК України вказує на те, що вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Частина 3 статті, встановлює виключення із загального правила врахування вини потерпілого при визначенні розміру відшкодування. Даною нормою встановлюються випадки, коли умисел або груба необережність потерпілого взагалі не береться до уваги: а) у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною 1 статті 1195 ЦК (витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо, які мають бути відшкодовані фізичній особі в разі завдання шкоди каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я); б) у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника (ст. 1200 ЦК); в) у разі відшкодування витрат на поховання (ст. 1201 ЦК). У перелічених вище випадках шкода відшкодовується в повному обсязі незважаючи на наявність вини потерпілого в будь-якій формі. Отже, зважаючи на вищевказану норму Закону, в даному випадку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на лікування в повному обсязі незважаючи на наявність вини потерпілого. Відтак, враховуючи суму страхового відшкодування виплаченого страховиком, сума недоплаченого страхового відшкодування, становить 55524,41грн (105705,23 грн - 50180,82 грн) страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю (лікування потерпілого). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доходить висновку про безпідставність відмови відповідача у виплаті позивачеві частини страхового відшкодування, вважає, що є підстави для стягнення з відповідача: 55524,41грн страхового відшкодування витрат на лікування; 4540,91грн 50% страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності; 133,59грн (2642,63 - 2509,04 вже виплачених страховиком) недоплачених страховиком від 50% страхового відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, на підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із частковим задоволенням позову, а саме на суму 60198,91грн, тобто на 84,8%, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі АТ «СК «Країна» в розмірі 842,20грн на користь держави. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача-адвокатом Лабиком Р.Р. разом із позовною заявою 06.09.2022 подана заява про продовження строку надання доказів сплати судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, суд вважає необхідним встановити представнику позивача-адвокату Лабику Р.Р. строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи.

Outcome: partial