Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У січні 2022 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі також - [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] (далі також - [PERSON] , спадкодавець) в період з квітня 2009 р. по 15.09.2021 та визнання права власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі також - спірна квартира). На обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона з квітня 2009 р. і до дня його смерті проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Весь цей період вони мешкали разом як подружжя - спочатку за адресою: [ADDRESS] , а з жовтня 2011 р. - у спірній квартирі, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки і спільний бюджет, в інших шлюбах вони не перебували. Спірна квартира була набута ними в період їх спільного проживання за спільні кошти, у ній вони разом зробили ремонт, придбали необхідні меблі та предмети домашнього вжитку, сплачували комунальні послуги та несли інші витрати, пов`язані з утриманням майна, у цій квартирі зареєстроване її місце проживання. Отже в силу приписів сімейного законодавства спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності. Ухвалою суду від 24.05.2022 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 31.05.2022 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 01.09.2022 від відповідачки [PERSON] в особі її представника [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 79-89). Ухвалою суду від 22.09.2022 витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ліфанової І. О. копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] 22.09.2022 від відповідача [PERSON] надійшла нотаріально засвідчена заява про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 109-111). 26.09.2022 від приватного нотаріуса Ліфанової І. О. надійшли копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с. 117-134). Протокольною ухвалою суду від 10.11.2022 залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог колишню дружину спадкодавця [PERSON] (далі - [PERSON] , третя особа) у зв`язку з поданням нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та встановлено їй строк для подання пояснень щодо позову. Протокольною ухвалою суду від цієї ж дати (10.11.2022) закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судове засідання 06.12.2022. В судове засідання учасники не з`явилися, від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а від третьої особи [PERSON] - заява про відкладення розгляду справи. [PERSON] просила відкласти розгляд справи посилаючись на те, що 05.12.2022 нею до Деснянського районного суду м. Києва подано позов до [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності, предметом спору у якому є, зокрема, спірна квартира, а її представник не може з`явитися в судове засідання у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі. З огляду на принцип розумності строків розгляду справи судом та ураховуючи, що сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористалась, і при цьому наявні в матеріалах справи докази є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення, суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи та дійшов висновку про можливість її розгляду за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до положень статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, однокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,20 м.кв., житловою площею 16 кв.м., яка була набута померлим у власність на підставі угоди від 30.04.2009 про переведення прав та обов`язків за договором від 24.02.2004 р. № 50 дольової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку (а.с. 38). На виконання вимог цієї угоди [PERSON] було сплачено кошти в розмірі 111 958 грн, що складає 100% вартості загальної площі об`єкта фінансування (а.с. 40, 41). 24.11.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1094676480000. Заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив, а тому на підставі положень статті 1262 та частини другої статті 1266 ЦК України право на спадкування усього належного йому майна одержали спадкоємці за законом, якими є його діти - відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі є єдиними спадкоємцями [PERSON] , а тому саме вони мають обґрунтовану юридичну заінтересованість у результаті розгляду цієї справи. Із заяв відповідачів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони не оспорюють факт проживання позивачки та їх покійного батька однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період набуття спірної квартири у власність та визнають право позивачки на половину спірної квартири. Що стосується третьої особи [PERSON] , яка також подала заяву про прийняття спадщини, то вона не має права на спадкування після [PERSON] , оскільки їх шлюб був припинений 22.01.2009, що засвідчено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 43). Угоду про переведення прав та обов`язків за договором дольової участі у фінансуванні будівництва, на підставі якої була придбана квартира, спадкодавець уклав після припинення його шлюбу з третьою особою, кошти на виконання цієї угоди теж були сплачені після розірвання їх шлюбу, а відтак визнання відповідачами позову права та інтереси [PERSON] не порушують. Правовими підставами заявлених [PERSON] вимог є положення сімейного законодавства, які визначають правовий режим майна, набутого жінкою та чоловіком за час спільного проживання, та регулюють питання поділу майна подружжя. Так, статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини 2, 4 статті 3 СК України) . Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99, у якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Отже для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Як роз`яснив Верховний Суд у низці своїх рішень, прийнятих в аналогічних справах, вирішуючи питання щодо правового режиму майна, набутого жінкою та чоловіком, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності (частина 1 статті 69 СК України). Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. За правилом, встановленим частиною 1 статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Отже на підставі оцінки наявних у справі доказів та ураховуючи, що спадкоємці [PERSON] безумовно визнали позов і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання за нею права власності на Ѕ частину спірної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved