Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з 01.12.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей, одна з яких повнолітня та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2021 року шлюб між ними розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] залишено на проживанні разом з нею. З того часу дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Її матеральне становище важке, так як вона ніде не працює, тому їй самій важко утримувати дитину, забезпечити їй необхідний рівень життя для її нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки проходить службу в територіальній обороні м. Чоп Закарпатської області, отримує високі доходи, а тому може надавати матеріальне утримання своїй дитині. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дитину, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, відзиву на позов не подав. На підставі письмової заяви позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу від 08.07.2021 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2009 (а.с.5-6). Неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №590 виданої старостою с. Верхній Струтинь Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області 21.09.2022 (а.с. 7). Згідно довідки №3/3484 виданої Калуським РТЦ КСП 24.11.2022 (а.с. 20) [PERSON] , [INFO] , призваний в ЗСУ по мобілізації 11.03.2022 у в/ч [NUMBER] , згідно УПУ №69/2022 від 24.02.2022 року. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дітей. Враховуючи, що відповідач не виконує встановлений законодавством обов`язок батьків із утримання дитини, обов`язок обох батьків утримувати дитину, той факт, що дитина проживає разом з позивачкою, а тому остання несе більші витрати на утримання дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище позивачки [PERSON] , яка не працює, матеріальне становище відповідача, який являється військовослужбовцем ЗСУ при в/ч [NUMBER] , має регулярний дохід, враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню із визначенням частки, яка підлягає стягненню, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved