Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

21 лютого 2022 року позивачка - неповнолітня [PERSON] , [INFO] , звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , яка є її матір`ю, з вимогами стягнути з відповідачки на утримання позивачки аліменти у розмірі ј частини заробітку з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. Позовні вимоги мотивовані тим, позивачка не проживає з матір`ю з 2013 року. У добровільному порядку відповідачка матеріальну допомогу не надає. Тато позивачки не має можливості самостійно утримувати позивачку, при цьому їй потрібні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, підручників тощо. За загальним правилом цивільну процесуальну дієздатність мають фізичні особи, які досягли повноліття (18 років) (ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України). Разом з тим, чинне законодавство надає можливість кожному захищати свої права і свободи. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. У ч. 1 ст. 18 Сімейного кодексу України зазначається, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 152 Сімейного кодексу України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Отже, позивачка - неповнолітня [PERSON] (17 років) має право звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів особисто. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про аліментів на утримання дитини та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у цій страві як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг з державного реєстру актів цивільного стану про зміну імені [PERSON] , [INFO] . 01.12.2022 від Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду. Відповідач у справі належним чином повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення поштової кореспонденції суду рекомендованим листом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2004 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 20.10.2022 про витребування доказів у цивільній справ № 754/2626/22 повідомив про відсутність, складеного Відділом, актового запису про зміну імені щодо [PERSON] , [INFO] . Одночасно Відділ повідомив, що за результатами проведеної перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено: - актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складений Сєвєродонецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Харків) 03.06.1995 за № 315; - актовий запис про шлюб [PERSON] ті [PERSON] , складений Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.08.2014 за № 1340; - актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] , складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.09.2015 за № 2529. Отже, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до частин другої та третьої статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідачка за віком є працездатною, відомостей про наявність на утриманні у неї інших осіб до суду не надійшло, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] . Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved