Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні прав власника житлового будинку шляхом визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2022 року, укладеним між нею та відповідачкою [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] та постійно проживає у ньому. Крім неї, у вказаному житловому будинку значиться зареєстрованою колишня власниця - відповідачка по справі, яка в житловому будинку не проживає і добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Її особистих речей у будинку немає. Позивач в судове засідання не з`явився причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник позивача- адвокат Горбенко В.О. надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженусунення перешкод у здійсненні прав власника житлового будинку шляхом визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням і дійшов до таких висновків. Судом встановлено, [PERSON] , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 2-140 є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вкаазане підтверджується підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 3047797130 ), номер запису парва власності 47304026 , дата реєстрації 12.07.2022 року. Відповідачка передала Позивачу відчужуване нерухоме майно. Згідно технічного паспорта [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У постанові від 16 листопада 2016 року Верховний Суд України вирішував справу № 6-709цс16 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації вказав на те, що положення статей 383, 391, 405 ЦК України, статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК УРСР передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, зокрема у випадку втрати власником права власності, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі спільним побутом із позивачем не пов`язані, тому їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, та

Outcome: approved