Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Подана заява обґрунтована тим, що 15.11.2022 року Деснянським районним судом м. Києва позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Проте, при ухваленні судового рішення не було вирішено питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33740,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду від 15.11.2022 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., зареєстрований в реєстрі за № 93944, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 630012617 від 02.08.2013 року в розмірі 156438,75 грн. Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000 та від 30.09.2009 №23-рп/2009. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 06.02.2022 року між ТОВ «ЮС КОНСУЛЬ» та [PERSON] укладений Договір про надання юридичних послуг №К-1444. (а.с.136-137). Відповідно до п. 1.2. Договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику наступні юридичні послуги, скласти: проект позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; проект заяви про забезпечення позову; проект заяви приватному виконавцю; проект претензії ТОВ «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ: 36799749); проект скарги НБУ; проект звернення до Уповноваженого з прав людини; проект заяви до Національної поліції України; проект скарги слідчому судді. Згідно п. 4.1. Договору, вартість юридичних послуг вказаних в п. 1.2. цього Договору, становить 15740,00 грн. і сплачується Замовником у касу Виконавця або безготівковим перерахуванням на розрахунковий рахунок у наступні строки: Замовник вносить попередню оплату в розмірі 2000,00 грн.; 07.02.2022 року Замовник вносить суму в розмірі 2800,00 грн.; 10.02.2022 року Замовник вносить суму в розмірі 10940,00 грн. Відповідно до акту про надання юридичних послуг від 21.02.2022 року, виконавець на підставі укладеного Договору № К - 144 від 06.02.2022 року про надання юридичних послуг, виконав в повному обсязі та належним чином, а замовник прийняв наступні послуги: проект позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; проект заяви про забезпечення позову; проект заяви приватному виконавцю; проект претензії ТОВ «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ: 36799749); проект скарги НБУ; проект звернення до Уповноважений з прав людини; проект заяви до Національної поліції України; проект скарги слідчому судді. Вартість наданих послуг складає 15740,00 грн. (а.с. 139). На підтвердження виконаних умов договору та понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15740,00 грн. до заяви долучені фіскальні чеки на суму 2000,00 грн. від 06.02.2022 року, 10940,00 год. від 10.02.2022 року, 2800,00 грн. від 07.02.2022 року (а.с.138). Проте, суд вказаний доказ приймає критично, оскільки неможливо встановити платника, оригінали у справі відсутні. 26.10.2022 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладений Договір про надання юридичних послуг № В-300. (а.с.140-141). Згідно з п. 1.1. Договору, Виконавець приймає до виконання доручення Замовника на надання юридичних послуг, вказаних у цьому Договорі, а Замовник зобов`язується прийняти та сплатити надані Виконавцем послуги в розмірі, порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, Перелік юридичних послуг: Представництво інтересів [PERSON] в Деснянському районному суді м. Києва по справі №754/4742/22; підготовка та подача необхідних процесуальних документів. Згідно п. 2. Договору, вартість юридичних послуг, вказаних у п. .2 цього Договору, становить 18000,00 грн. і сплачується Замовником у касу Виконавця або безготівковим перерахуванням на розрахунковий рахунок у наступні строки. Замовник вносить попередню оплату в розмірі 1500,00 грн. 28.10.2022 року Замовник вносить суму в розмірі 16500,00 грн. З акту про надання юридичних послуг від 15.11.2022 року вбачається, що виконавець на підставі укладеного Договору № В - 300 від 26.10.2022 року про надання юридичних послуг, виконав в повному обсязі та належним чином, а замовник прийняв наступні послуги: представництво інтересів [PERSON] в Деснянському районному суді м. Києва по справі №754/4742/22; підготовка та подача необхідних процесуальних документів. Вартість наданих послуг складає 18000,00 грн. (а.с. 143). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн. до суду надані фіскальні чеки на суму 1500,00 грн. від 26.10.2022 року, 16500,00 грн. від 28.10.2022 року. (а.с. 142). Суд вказані докази до уваги не приймає, оскільки відсутнє підтвердження того що ФОП [PERSON] може надавати такий вид послуг, а з наданих копій фіскальних чеків не можливо ідентифікувати платника. Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, в судових засіданнях 09.08.2022 року, 24.10.2022 року приймала участь позивачка особисто, представники позивачки відсутні, а судове засідання 15.11.2022 року відбулось у відсутність представника позивачки, враховуючи її заяву. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Як вбачається з позовної заяви позивачка вказала про понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488,60 грн. Будь-яких інших витрат згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ч. 1 ст. 134 ЦПК України позивачем заявлено не було, а відтак підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed