Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] . Офіційно шлюб між ними зареєстрований не був, проте вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, що було встановлено рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. По день смерті [PERSON] вони проживали разом з позивачкою однією сім`єю. Після його смерті залишилася спадщина земельна ділянка площею 2,40 га на території Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки [PERSON] на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним за цією адресою був зареєстрований його рідний брат, [PERSON] . Таким чином, нотаріус зазначив, що брат померлого є спадкоємцем другої черги, вважається таким, що фактично прийняв спадщину, а позивачка як спадкоємець четвертої черги права на отримання спадщини після смерті [PERSON] не набуває. [PERSON] помер [INFO] . У позасудовому порядку позивач позбавлена можливості вирішити питання щодо оформлення права власності на спадкове майно. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,40 га з кадастровим номером 7121282400:02:005:0105, розташовану на території Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, але від адвоката надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК Українипередбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно до наданої копії свідоцтва про смерть (а.с. 6), [INFO] помер [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі державного акту серії ЧР №9011962 від 26.12.2003 року (а.с. 11), [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,40 га з кадастровим номером 7121282400:02:005:0105, розташована на території Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Згідно до витягу зі спадкового реєстру, заповіту [PERSON] не складено (а.с. 52-54). \~ \~ \~ \~Як вбачається з наданої копії спадкової справи №02-14, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] від позивачки, [PERSON] , до нотаріуса надійшла заява про прийняття спадщини (а.с. 46). Більше із відповідними заявами ніхто не звертався. \~ \~ \~ \~Позивачка стверджує, що по день смерті [PERSON] вона проживала з ним однією сім`єю. \~ \~ \~ \~Цей факт підтверджується рішенням Олександрівського міськраойнного суду Кіровоградської області від 18.03.2020 року (а.с. 8-9), згідно до якого, судом встановлено факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Також зазначеним рішенням суду встановлено, що [PERSON] фактично проживав по [ADDRESS] , хоча був зареєстрований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Також, факт проживання [PERSON] по [ADDRESS] підтверджено довідкою Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що наявна у матеріалах спадкової справи після його смерті (а.с.81). ЦК України\~врегульовано порядок здійснення права на спадкування. Згідно ч.1,6\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. За ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.\~1221, ч.1 ст.\~1222, ч.1 ст.\~1258,\~1261 ЦК України: Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до статті 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно до статті 1264 ЦК України, У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, брат померлого [PERSON] є спадкоємцем другої черги, а позивачка четвертої. Згідно ч.1-3 ст.\~1268, ч.1 ст.\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, цілком обгрунтованими є доводи позивачки про те, що, оскільки брат померлого, [PERSON] , на час смерті [PERSON] фактично разом з ним не проживав, неможна його вважати таким, що прийняв спадщину. Заяви ж про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] , як вбачається з матеріалів спадкової справи, у шестимісячний строк, встановлений законодавством, до нотаріальної контори не подав. З огляду на наведене, цілком обгрунтованим є посилання позивачки на те, що, оскільки вона є спадкоємцем наступної черги після брата померлого, він спадщину не прийняв, вона ж подала у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, то вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Згідно ч.1,3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як зазначено у ч.\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено\~статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відсутність факту офіційного визнання оформлення спадкових прав перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 передбачено, що власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До того ж,\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 1.2 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - Порядок) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно п.4.14 Глави 10 Розділу 2 Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, що підтверджують вказані факти. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, доводи позивача під час розгляду справи знайшли своє підтвердження і її права підлягають захисту. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки наявні передбачені законом підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved