Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , заборгованість за договором позики від 15.05.2019 року в сумі 59588 гривень 84 копійки. Заявлені вимоги мотивує тим, що 15.05.2019 року [PERSON] уклав із [PERSON] договір позики у формі розписки, за яким позивач передав, а відповідач отримав у якості позики грошові кошти в сумі 40000,00 грн., які зобов`язувався повернути у строк до 16 серпня 2019 року. Ухвалою суду від 22.08.2022 року за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач та його представник до суду не з`явились, направили до суду заяву, в якій вказали, що в разі неявки відповідача, просять справу розглянути у їх відсутність та не заперечують проти винесення заочного рішення. Заявлені вимоги ним підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалась. В судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч. 1 ст.281 ЦПК України судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне. Згідно з ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, установив наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] уклав із [PERSON] договір позики у формі розписки, за яким позивач передав, а відповідач отримав у якості позики грошові кошти в сумі 40000,00 грн., які зобов`язувався повернути у строк до 16 серпня 2019 року, що підтверджується копією розписки від 15.05.2019 року, даною [PERSON] (а.с.6) Відповідно до безкоштовного запиту з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець (а.с.7) [PERSON] прострочив виконання зобов`язання в частині повернення позики на 917 днів (з 17.08.2019 р. по теперішній час), внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягають кошти за договором позики в сумі 40000,00 грн., 9069,27 грн. процентів за користування позикою в період з 17.08.2019 по 18.02.2022 в сумі (у розмірі облікової ставки НБУ відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України), збитки від інфляції за час прострочення виконання зобов`язання з 17.08.2019 по 18.02.2022 в сумі 7508,00 грн., та три відсотки річних від простроченої суми позики за період з 17.08.2019 по 18.02.2022 в сумі 3011,51 грн., а всього 59588,84 грн., що підтверджується копією розрахунку (а.с.8-10) За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Представлена позивачем розписка про отримання відповідачем позики містить дані щодо особи позичальника та позикодавця, часу отримання позики, розміру отриманої позики, дати повернення позики, тому є письмовим документом, що підтверджує факт укладення договору позики, його умови, посвідчує факт отримання відповідачем позики саме у позивача. Позивачем висунута вимога про повернення суми позики, відповідачем факт укладення угоди не оспорений, доказів належного виконання угоди не представлено. Враховуючи, що позивачем представлено докази того, що відповідач отримав від позивача 100000 грн., а відповідачем не представлено доказів належного виконання прийнятого на себе зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача стягуються судові витрати позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved