Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 02.11.2010 у сумі 19\~329,36 гривень, яка наявна станом на 14.09.2021, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 15 208,55 гривень, за простроченими відсотками у сумі 4120,81 гривень та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 02.11.2010 У позові зазначається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 14.09.2021 виникла заборгованість у сумі 19\~329,36 гривень, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 15 208,55 гривень та за простроченими відсотками у сумі 4120,81 гривень. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання умов договору, укладеного між сторонами, який не розірваний, крім того, заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими у зазначених правовідносинах, представник позивача просить задовольнити позов у визначений спосіб. 29.12.2021 представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про зменшення розміру позовних вимог, у якій, посилаючись на ч.3 ст.13 ЦПК України, просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 02.11.2010 в розмірі 19\~200 грн. ( 15\~208,55 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 15208,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3991,45 грн. заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені судові витрати. 06.12.2021\~від [PERSON] \~надійшла зустрічна\~позовна заява до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за змістом якої він просить визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо списання з карток/рахунку № [NUMBER] та іншої картки № [NUMBER] грошових коштів в розмірі 16\~190,38 грн. неправомірними та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь безпідставно списані з банківського рахунку, відкритого на його ім`я грошові кошти в розмірі 16\~190,38 грн., стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що він 02.11.2010 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до умов договору від 02.11.2010 з метою отримання особової дебетової картки для отримання заробітної плати та інших потреб. Після підписання анкети-заяви та отримання відповідної картки він став споживачем банківських послуг від АТ КБ «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» видав йому банківські картки «Картки для виплат Голд» № [NUMBER] (строк дії до 08/18), № [NUMBER] (строк дії 07/22). На вказаних картках були його власні кошти. АТ КБ «ПриватБанк» без будь-яких виконавчих документів та попереджень знімав з його рахунку кошти. Всього АТ КБ «ПриватБанк» з карткового рахунку було списано 16\~190,38 грн., які нібито перераховані на погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.11.2010, а саме з призначенням платежу «Автоматичне погашення простроченої заборгованості з карти [NUMBER] » - 6154,73 грн., з призначенням платежу «погашення обов`язкового платежу з картки № [NUMBER] » - 9702,75 грн., з призначенням платежу «погашення обов`язкового платежу з картки № [NUMBER] »-332,9 грн. До часу подання позовної заяви відповідач АТ КБ «Приватбанк» не звертався до ані до суду, ані з письмовими вимогами щодо сплати будь-якої заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 02.11.2010. Згоди на списання коштів з рахунків, які були відкриті для отримання заробітної плати він не надавав, зазначені списання були здійснені за відсутності судового рішення про стягнення заборгованості. Відповідач здійснював позасудове повернення заборгованості. Вважає, що списані з його рахунку грошові кошті в сумі 16 190,38 грн АТ КБ «Приватбанк» набув без достатньої правової підстави. Списання коштів відповідачем здійснено незаконно, оскільки він не вчиняв жодних дій щодо розпорядження на списання грошових коштів зі своїх рахунків, а тому АТ КБ «Приватбанк» порушив взяті на себе зобов`язання в частині збереження коштів клієнта. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2021 провадження по справі відкрито, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2022 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. Вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд цивільної справи № 336/8512/21 пр.2/336/1216/2022 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за зустрічним позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. Постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження. Відповідачу за зустрічним позовом надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на зустрічний позов. Ухвалою суду від 02.06.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 07.12.2022 сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 06.12.2021 відповідач за первісним позовом [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Представником позивача заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 19\~329,36 грн станом на 14.09.2021. Позовна заява була підписана 07.10.2021, а відтак позивачем не було враховано проведені відповідачем оплати: 25.09.2021 19,43 грн., 28.09.2021 10 грн., 04.10.2021 2,01 грн., 19.10.2021 18,82 грн., 21.10.2021 29,61 грн., 29.10.2021 3,43 грн., 30.10.2021 8,60 грн, 01.11.2021 20 грн., 02.11.2021 7,06 грн., 14.11.2021 0,40 грн, 17.11.2021 10 грн., усього на суму 129,36 грн., сплачені у 2021 році. У зазначеному розділі анкети-заяви № б/н від 02.11.2010 зазначено про надання відповідачем згоди на те, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що відповідач ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які йому були надані у письмовому вигляді. При цьому анкета-заява б/н від 02.11.2010 не містить ні розміру грошового зобов`язання (кредитного ліміту), ні базової процентної ставки, ні умов про встановлення будь-яких видів відповідальності за порушення грошового зобов`язання та їх розміру, строку дії та повернення кредиту, як і не містить посилань на те, що її складовими є «Умови та правила надання банківських послуг» (дата їх затвердження, номер наказу), як ті, на які посилається представник позивача у змісті позову, так і ті, які надані до позовної заяви та взагалі, волевиявлення відповідача на те, що він, ознайомившись з «Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", надав свою згоду на відкриття кредитного рахунку в Банку для отримання на нього будь-яких грошових коштів позивача у користування та пов`язаних з цим обов`язків щодо виконання грошових зобов`язань перед позивачем. Зазначає, що Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» не містить та не передбачає можливості їх підписання позичальником (відповідачем по справі) та інших даних які б ідентифікували особу відповідача та його згоду від 02.11.2010 із зазначеними в цих документах Умовами та Правилами надання банківських послу, в даному випадку з кредитування, у тому числі і визначених ними обов`язків та відповідальності, які мали місце на дату підписання Анкети-заяви б/н від 02.11.2010. Також відсутні будь-які докази, з яких було б можливо встановити, що зазначені позивачем Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» відносяться до грошових зобов`язань відповідача перед позивачем, які виникли, як зазначає сторона позивача, 02.11.2010. Вважає безпідставними, як посилання позивача так і долучення до матеріалів позову Умов та Правил, у тому числі і тих які розміщені на офіційному сайті позивача, за якими позивачем обслуговуються кредитні рахунки, оскільки в них відсутнє волевиявлення відповідача, шляхом їх підписання 02.11.2010 на відкриття, як зазначено позивачем, кредитного рахунку, видачу кредитної картки, тощо. Окрім іншого вказав, що шляхом аналізу наданої до позову представником позивача виписки за договором №б/н за період 21.07.2011 - 16.09.2021 встановлено, що загальний розмір грошових коштів, які були використані відповідачем з рахунку, відповідно до даних банківської виписки, як у готівковій так і безготівковій формі, становить суму 326 578,96 грн., фактично у період з 21.07.2011 по 16.09.2021 (включно). Загальний розмір грошових коштів, які були внесені відповідачем на рахунок, відповідно до даних банківської виписки, як у готівковій так і безготівковій формі, у тому числі, як шляхом самостійного поповнення так і шляхом автоматичного переказу позивачем з інших рахунків відповідача, становить суму у 342 341,91 грн., фактично у період з 21.07.2011 по 16.09.2021 (включно). Таким чином фактично використані відповідачем грошові кошти позивача були повернуті на користь позивача з переплатою в 15 762,95 грн. Позивачем без поважних на то причин, було списано відсотків за користування кредитним лімітом без зазначення ставки, зі ставкою від 2,5% до 3,5%, а також застосовано штрафних санкцій на суму 48 359,15 грн З наданої банком виписки по особовому рахунку випливає, що прострочене тіло кредиту утворювалось у зв`язку з включенням до нього всіх несплачених відповідачем нарахувань, постійно збільшуючи його, що не було передбачено узгодженими умовами договору. Внаслідок таких дій банку тіло кредиту безпідставно збільшено на суму нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом, проте фактично зазначена сума позичальником не витрачалася, а тому визначена банком заборгованість за простроченим тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою. Вказав, що за своєю суттю прострочене тіло кредиту, на яке вказує позивач у своїй позовній заяві є завуальованими відсотками за користування кредитними коштами, оскільки до нього входить плата за користування кредитом, а не надані позичальнику в користування кошти. Крім того, з наданих позивачем документів є незрозумілим, яким чином було нараховано заборгованість за простроченим тілом кредиту і чим вона відрізняється від заборгованості за тілом кредитом, яка складає 0 грн. З урахуванням вищевикладеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У своїй відповіді на відзив позивач вказав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, підписавши заяву № б\\н від 02.11.2010, тобто підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. При укладенні сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з якими засвідчується власним підписом в заяві про приєднання. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій нормі. Укладення кредитного договору чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (п.п. 1.1.1.90 , 2.1.1.11 Умов), ключем до карткового рахунку є пластикова картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон який він вказав. Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 02.11.2010, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана особисто відповідачем, з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 30,00% на рік, вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на сайті банку. З виписку з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Зазначає, що платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були ним повернені у строк, передбачений договором (п. 1.1.1.72). У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.12.6.1. 2.1.1.12.6.2) та Тарифів. Згідно умов кредитного договору (п. 2.1.1.12.2) сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Банком розподіляються кошти у відповідності до умов кредитного договору. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг (п.1.1.2.3). Представник відповідача за зустрічним позовом подав відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просив у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що вважає зустрічну позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] , відповідно до анкети-заяви від 02.11.2011 року\~підписано договір про надання банківських послуг, за змістом якої клієнтом банку засвідчено згоду із тим, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідачу на виконання умов договору видано кредитну картку «Універсальна». Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомлений з зазначеними вище складовими договору у письмовому вигляді, проте, в якій редакції, із анкети не вбачається. До позовної заяви позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н) у період з 21.07.2011 по 09.07.2020 кредитний ліміт змінювався, та 31.03.2020 становив 17\~242,22 грн. (а.с.27). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509,\~525-527, 599, 610, 611, 625,\~1048-1050,\~1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст.\~626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019\~у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ КБ «Приватбанк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі цієї умови не дотримано позивачем, тому й положення ст.634 ЦК України на правовідносини між сторонами не розповсюджуються. За нормою ч.2 ст.1050\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046\~ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050\~ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, простроченого тіла кредиту та процентів. Укладений між сторонами кредитний договір про надання банківських послуг б/н у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить умов про зміну розміру процентів, що підлягають сплаті. Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме із наданими до суду умовами ознайомився й погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву. Редакція умов, розміщена на сайті позивача, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.05.2015\~(провадження № 6-16цс15). Під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що АТ КБ "Приватбанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 02.11.2010 р, а саме, відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок, видав платіжну картку із встановленим лімітом, який використовував [PERSON] протягом строку користування нею. Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача у її матеріалах немає. Так, з урахуванням наведених норм та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що загальний розмір грошових коштів, які були використані відповідачем з рахунку відповідно до даних Банківської виписки, як у готівковій так і безготівковій формі становить 326578,96 грн., фактично у період з 21.07.2011 року по 16.09.2021 року, а загальний розмір грошових коштів, які були внесені відповідачем на рахунок відповідно до банківської виписки, як у готівковій так і безготівковій формі, у тому числі, як шляхом самостійного поповнення так і шляхом автоматичного переказу позивачем з інших рахунків відповідача, становить 342341,91 грн. Враховуючим, що відповідачем було сплачено позивачу кошти у сумі більшій ніж фактично використані і ці суми не можуть бути віднесені на рахунок сплати відсотків з урахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до АТ «Приватбанк» про визнання дій неправомірними та стягнення на його користь безпідставно списаних коштів з його банківського рахунку в розмірі 16190,38 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 1073 ЦК України Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави засовується незалежно від того, чи безпідставне набуте або збережене майно було результатом поведінки чи набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, що банком самостійно списано з рахунку [PERSON] кошти в розмірі 16190,38 грн., факт списання яких не заперечується представником банку, однак правових підстав такого списання банком коштів перед судом не доведено, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд не приймає доводи відповідача за зустрічним позовом, що підставою для списання грошових коштів з карткового рахунку позивача є отримана згода останнього на списання грошових коштів, так як такі докази суду не надані. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 536, 1046, 1054 ЦК України, ст. ст. 1, 3-13, 23, 42, 43, 48, 49, 58, 64, 76-81, 83, 89, 95, 133, 141, 174, 209-211, 223, 227-229, 234, 235, 242, 244, 246, 247, 248, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved