Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 05.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №4, після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ». Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] , зазначає, що 05.02.2016 сторони по справі зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , який на даний час є неповнолітній. Протягом подружнього життя відносини складалися по-різному, однак з часом теплі стосунки, які були між ними колись, перетворились у докори та непорозуміння. Вони стали по-різному дивитись на життя, постійно панувала напруга, що призводило до стресу та емоційного виснаження, часто виникали суперечки. Позивачка тривалий час терпіла, намагалася порозумітися з чоловіком, бо вважала, що сім`ю можна зберегти, але зі сторони відповідача жодних кроків до зміни своєї поведінки не було. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідач не здатен підтримувати хорошу моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Таким чином, вона зрозуміла, що в подальшому перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Вважаю, що шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє адекватне спілкування та порозуміння, оскільки останні три роки вони з відповідачем спільно не проживають, відтак вона твердо вирішила розірвати шлюб, у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом про розірвання шлюбу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 02.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.12.2022 /а. с.14-15/. Розгляд справи по суті відбувся 23.12.2022 без участі сторін. Позивачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить судове засідання проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 22.12.2022, є дата складення повного тексту судового рішення - 23.12.2022. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 05.02.2016 сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований ВДРАЦС Жидачівського РУЮ у Львівській області, про що 05.02.2016 зроблено відповідний актовий запис № 4 та 08.11.2022 повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.9/. Від шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.06.2016 Жидачівським РВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області /а.с. 10/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача понесених судових витрат, а також відсутність відомостей про наявність підстав для застосування до [PERSON] вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачкою.

Outcome: approved