Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.07.2011 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, внаслідок чого між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають в їхній сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, допомоги. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю, вони втратили почуття взаємної любові. Впродовж останніх 7 місяців сторони не підтримують шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, одночасно з позовною заявою подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 8). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток-викликів. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 12.07.2011 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 (а. с.4). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Факт проживання малолітніх дітей з позивачем стверджується даними довідки № 1179, виданої 27.09.2022 року Гвіздецькою селищною радою, а також акту обстеження матеріально-побутових умов від 27.09.2022 року (а.с. 15, 16). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved