Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, вислухавши пояснення свідка, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно до ст.4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9\~Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, у томі числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума ділиться між ними порівну (ч.2). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-9, позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться в Костянтинівсько Дружківському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала спадкодавцю, у розмірі 205874,12грн. 30.06.2021 року [PERSON] відповідачем виплачено недоотриману пенсії у розмірі 178897,12грн., що не є спірним у цій справі. Отже, борг відповідача перед позивачкою за Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.01.2021 складає 26977,00грн. (205874,12грн. 178897,12грн. = 26977,00грн.) Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що ним не спростовано. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227\~ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону, також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227\~ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя [PERSON] , який помер [INFO] , увійшла до складу спадщини після її смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти. Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 205874,12грн. У добровільному порядку відповідач виплатив у сумі 178897,12грн. за період з 15.01.2017 року по 28.02.2020 року, що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] та не заперечується сторонами по справі. Але у добровільному подку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю [PERSON] суму пенсії у розмірі 26977,00грн., мотивуючи це тим, що [PERSON] помер [INFO] . Позивачка звернулася до управління із заявою та необхідними документами 16.01.2021 року, то розмір недоотриманої пенсії був зменшений з урахуванням вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 з 205874,12грн. до 178897,12грн. Пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини. Право власності [PERSON] на суму недоотриманих коштів у розмірі 26977,00грн. встановлене Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.01.2021, зареєстрованим у реєстрі № 1-9, яке є правовстановлюючим документом, що офіційно і безперечно підтверджує наявність права власності на майно, що переходить у спадок. Зазначене свідоцтво є чинним та недійсним не визнано. Діючим законодавством України не передбачено права пенсійних органів на перегляд свідоцтв про право на спадщину, в тому числі і щодо застосування до таких свідоцтв положень ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки, позивачка, як спадкоємиця за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.01.2021 року на кошти в сумі 205874,12грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з Головного управління\~Пенсійного фонду\~України Донецької\~області на користь [PERSON] грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , в сумі 26977,00грн., та її вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00грн.

Outcome: approved