Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина з даної родини знаходиться на обліку служби у справа дітей Хорошівської селищної ради, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Мешкає родина у батьківському будинку у [ADDRESS] , у якому незадовільні умови проживання, підсобне господарство не тримають, присадибну ділянку не обробляють. Матеріальне становище родини незадовільне, не забезпечені дровами. Продуктів харчування в родині обмаль. Мати малолітньої динити [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу на дитину, яку використовує на задоволення власних потреб. За місцем проживання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, належний догляд за дитиною не здійснює, потреби дитини не задовольняє, про її здоров`я не дбає, не займається вихованням та забезпеченням умов для фізичного, духовного та морального розвитку. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями. Неодноразово з батьками проводились профілактичні бесіди, щодо необхідності ведення здорового способу життя, створення належних умов для проживання дитини, батькам надавався термін для виправлення складної життєвої ситуації в родині. [PERSON] та [PERSON] притягнені до адміністративної відповідальності за ст. 184 КупАП (невиконання батьківських обовязків). Також рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.11.2021 року гр. [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей; рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 15.10.2020 року гр. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина. Через критичну ситуацію в родині, ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов`язків малолітня дитина влаштована на тимчасовий догляд у родину патронатного вихователя [PERSON] у смт. Хорошів, на термін з 18 лютого по 17 травня 2022 року. За час перебування у сім`ї патронатного вихователя батьки дитину не відвідували, її станом здоров`я не цікавились, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить суд: позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки їх доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду; судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою судді від 08 червня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання, встановлено відповідачам строк для подання відзиву. 06 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог вказавши, що він спиртними напоями не зловживає, хоча мати дитини прожовжує зловживати алкоголем. Життям дитини він цікавиться та зв`язується з патронатним вихователем щодо дитини. Працює неофіційно вже близько трьох років на будівництві в м.Києві, в ТОВ «Артеон», де має високий дохід. На дитину грошей не витрачає, бо дитина перебуває в патронатній сім`ї. Коли дитина знаходилася з ним він піклувався про неї, возив її на прививки. Вказав, що й надалі хоче бути з дочкою, піклуватися про неї, виховувати та забезпечувати її. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, відповідно до статті 128 ЦПК України в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву не подавала. 19.10.2022 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав підтримує та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просила позбавити відповідачів батьківських прав та задовольнити позов в повному обсязі. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.сп.6). Відповідно до наказу служби у справах дітей Хорошівської селищної ради №126 від 24.12.2021 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку служби у справах дітей Хорошівської селищної ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.сп.7). Згідно з копіями постанов Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.03.2022 та 31.03.2022, [PERSON] та [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності та визнавалась винуватими у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з невиконанням ними батьківських обов`язків відносно їх малолітньої дитини (а.сп.25-28). Відповідно до характеристики Хорошівської селищної ради, [PERSON] проживає на території Грушківського старостинського округу з 2019 року. Перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка на даний час перебуває на вихованні у патронатній сім`ї. Дитину [PERSON] не відвідує, власного житла не має, проживає разом із свекрухою, часто конфліктують, ніде не працює, часто зловживає спиртними напоями, на зауваження та попередження старости не реагує (а.сп.9). Відповідно до характеристики Хорошівської селищної ради, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з матір`ю та цивільною дружиною [PERSON] , з якою має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний час перебуває у патронатній сім`ї, батько дитину не відвідує. [PERSON] на даний час ніде не працює, кошти на проживання не заробляє, належної уваги по вихованню дитини не надає, не відмовляється від вживання спиртних напоїв ( а.сп.10). Згідно з заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.11.2021 року [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: [PERSON] 25.01.2009 [INFO] , [PERSON] 10.08.2011 [INFO] та [PERSON] 01.10.2013 [INFO] ( а.сп.11-12). Відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 15.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.сп.13-14). Згідно з рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради № 37 від 17.02.2022 та №10 від 02.03.2022 визнано незадовільним виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та на період подолання складних життєвих обставин їх малолітню доньку влаштувати в сім`ю патронатного вихователя ( а.сп.15). Відповідно до рішення виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №38 від 17.02.2022, малолітню дитину [PERSON] влаштовано з 18 лютого 2022 року на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , на період подолання або мінімізації батьками складних життєвих обставин, на термін по 17 травня 2022 року. (а.сп.18). Із досліджених в судовому засіданні актів обстеження житлово-побутових умов, які проводились 04.02.2022, 02.03.2022 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що в даному будинку проживають [PERSON] та [PERSON] , які перебувають у цивільному шлюбі, мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час перебуває на утриманні в патронатній сім`ї. Проживають разом з матір`ю [PERSON] , власного житла не мають. Умови проживання незадовільні, будинок старенький, потребує ремонту, не дотримуються санітарних норм, підсобного господарства не утримуєть, коштів на проживання не мають. Подружжя зловживає спиртними напоями, часто конфліктують між собою. Рішенням засідання комісії з питань захисту прав дитини Хорошівської селищної ради №10 від 02.03.2022, відповідачам надано місячний термін для виправлення складної життєвої ситуації в сім`ї і у разі відсутності позитивного результату та подальшого невиконання батьківських обов`язків клопотати перед відповідними органами про позбавлення їх батьківських прав ( а.сп.16). В подальшому, 01.04.2022 представниками Хорошівської селищної ради в чергове здійснено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачів. Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов від 28.04.2022 вбачається, що умови проживання сім`ї не змінилися в кращу сторону, сім`я як і раніше не має власного житла, проживає з матір`ю [PERSON] , не працюють, їх дитина перебуває на утриманні в патронатній сім`ї, не дотримуються належних умов проживання, при нагоді всі вживають спиртні напої ( а.сп. 23-24). 04.04.2022 рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №60, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (а.сп.20). Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Хорошівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 04.04.2022 року №60, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.сп.20). Висновок обґрунтований тим, що батьки зловживають спиртними напоями, підсобного господарства не тримають, присадибну ділянку не обробляють, батько має епізодичні заробітки. Від початку влаштування дитини в патронатну службу батьки продовжують вести звичайний спосіб життя, зловживають спитрними, не провідують дитину, не цікавляться її здоров`ям, життям та не мають бажаня змінювати критичну ситуацію в родині. Потреби дитини взагалі не задовольняють, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток (а.сп.20). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є патронатним вихователем дитини. Аріна проживає в її родині з лютого місяця цого року. Весь час вона намагається встановити зв`язок батьків з дитиною. За весь час перебування дитини в її родині, лише один раз мати відвідала [PERSON] та побула з нею трохи більше шести годин. Батько підтримує зв`язок зі свідком, цікавиться життям дитини та хоче її забрати. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин 1, 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу вказаної статті, суд вважає, що зазначені підстави є вичерпними та позбавлення батьківських прав є правом, а не обов`язком суду. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько (мати) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Крім того, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54). Разом з тим Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими («Мамчур проти України», № 10383/09 від 16 липня 2015 року, п. 100). У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) зроблено висновок, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. У ч. 6 ст. 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що висновок виконавчого комітету Хорошівської селищної ради, як органу опіки і піклування, щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав не містить достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки. Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, у ньому не наведено беззаперечних підстав та аргументів, які б вказували на необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, а також, він не містить висновку про те, чи відповідає такий крайній захід інтересам дитини та яким чином позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дитини. Тобто, зазначений висновок не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Крім того, вищевказаний висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Також, судом враховано, що відповідач заперечив проти позбавлення її батьківських прав, бажає проводити час з дочкою та приймати участь в її вихованні, з`являється на судові засідання у даній справі, що свідчить про його намір виправитись. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58). Крім того, матеріали справи не містять доказів систематичного притягнення відповідача до відповідальності за невиконання батьківських прав відносно малолітньої дочки, або жорстокого поводження з дитиною, ведення аморального способу життя, що негативно впливає на інтереси дитини, чи засуджений за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно практики Європейського суду, який зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Вирішуючи питання про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , суд враховує, що останній намагається виправити свою поведінку, підтримує зв`язок з патронатним вихователем та цікавиться своєю дитиною, а також прагне в майбутньому забрати дитину та бути з нею. З огляду на зазначене, на даний час суд приходить до висновку про можливість не позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] . Відтак, у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. Водночас, враховуючи, що відповідач належним чином не піклується про дитину, не бере участі у його вихованні та утриманні, та зважаючи на бажання батька виправитись, суд вважає за потрібне попередити останнього про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини. Разом з тим, на підставі досліджених доказів, суд зазначає, що відповідач [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку доньки не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від доньки, виявляє байдужість до власної дитини, фактично не відвідує доньку під час перебування останньої в патронатній родині, що підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, враховуючи інтереси дитини та визнання відповідачем позову в частині позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Доказів того, що відповідач [PERSON] намагається належним чином виконати свої батьківські обов`язки суду надано не було. Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, дитина буде повернута батьку для подальшого проживання, утримання та виховання, а тому на даний час відсутні підстави для задоволення позову органу опіки та піклування про стягнення аліментів на її утримання. Також суд зазначає, що батько [PERSON] або інший законний представник, разом з яким проживатиме дитина вправі звернутися до суду з вимогою про стягнення коштів на утримання дитини. На підставі статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу задоволених позовних вимог, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Outcome: partial