Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини справи. Так [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі по тексту Закон № 2262). Особи з числа військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) рядового сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при наявності встановленої зазначеним Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішні: справ, Національної поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і державній пожежній охороні, службі і Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту , податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Статтею 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те. деяких інших осіб» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. За результатом опрацювання матеріалів пенсійної справи громадянина [PERSON] , спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було встановлено, що в матеріалах пенсійної [PERSON] наявна його заява від 24.04.2018, відповідно до, якої, пенсія з 24.04.2018 до лінії Міністерства оборони припиняється. В травні 2018 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли документи на призначення пенсії за вислугу років на [PERSON] від Національної поліції України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України м. Києві було встановлено, що громадянину [PERSON] за з 24.04.2018 по 30.06.2018 нарахована переплата пенсії в сумі 10356 грн. 90 коп. З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів сумі 10356 грн. 90 коп. Управлінням на адресу відповідача було направлено листи, проте дані листі відповідачем проігноровані та безпідставно отримані бюджетні кошти у розмірі 10356 грн. 90 коп. повернуті відповідачем не були. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило,а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі рішення за згодою представника позивача. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі по тексту Закон № 2262). Особи з числа військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) рядового сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при наявності встановленої зазначеним Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішні: справ, Національної поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і державній пожежній охороні, службі і Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту , податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Статтею 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те. деяких інших осіб» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. За результатом опрацювання матеріалів пенсійної справи громадянина [PERSON] , спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було встановлено, що в матеріалах пенсійної [PERSON] наявна його заява від 24.04.2018, відповідно до, якої, пенсія з 24.04.2018 до лінії Міністерства оборони припиняється. В травні 2018 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли документи на призначення пенсії за вислугу років на [PERSON] від Національної поліції України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 326 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених за може здійснюватися іншими суб`єктами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичною або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини четвертої статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Законодавством чітко визначено способи вирішення питання пов`язаного з виникнення переплати пенсії: добровільне повернення пенсіонером надмірно виплачених сум чи стягнення зазначених сум у судовому порядку; визнання сум переплати пенсії безнадійною заборгованістю або прийнятої рішення щодо її списання; утримання переплати пенсії згідно рішення комісії. Відповідно до пункту 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за № 374/7695 (переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, ц грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад визначений законодавством. Пунктом 7 Порядку чітко зазначені випадки при яких переплата пенсії може бути визнано безнадійною заборгованістю, а саме: смерті боржника; визнання боржника безвісно відсутнім померлим; набрання законної сили рішенням суду про відмову територіальним органам Пенсійного фонду України у стягненні (утриманні) з боржника сум переплат пенсії; якщо заходи, територіальними органами Пенсійного фонду України, з розшуку боржника не дали позитивних результатів; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленні сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у х сукупності. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказами в цілому, та і кожного доказу. Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Оскільки відповідачем було допущено порушення, а також враховуючи ту обствавину, що в ході розгляду справи судом відповідачем було здійснено оплату заборгованості, а відтак наявні підстави для стягнення з останньої на вимогу позивача судовий збір сплачений при подачі позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved