Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кубай Лариси Василівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На день смерті, його батько був зареєстрований та проживав один за адресою [ADDRESS] . Окрім нього в батька був двоюрідний брат [PERSON] з яким вони разом організовували поховання батька та влаштовували поминальний обід. Після поховання батька він передав дядькові [PERSON] , довідку про смерть батька і свідоцтво про його смерть, оскільки вони домовились, що саме [PERSON] , допоможе йому в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті батька. Разом із [PERSON] , вони також домовились подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька наприкінці лютого 2022 року. 24.02.2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення військ РФ на територію України і його дядько опинився в окупації та відповідно, дядько не міг виїхати з документами до м.П`ятихатки, Дніпропетровської області. Після чого повідомив йому, що в зв`язку з введеним в Україні воєнним станом строки для прийняття спадщини зупиняються і відповідно він не позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини і після спливу 6-ти місячного строку. Крім нього, у батька є рідний син від іншого шлюбу [PERSON] , який за життя батька з ним не спілкувався, не цікавився станом його справ та здоров`ям, навіть змінив своє прізвище, щоб нічого не мати спільного з батьком. Після приїзду дядька в серпні 2022 року вони разом звернулися до приватного нотаріуса з приводу подання заяви про прийняття спадщини та дізналися, що вже відкрита спадкова справа після смерті батька за завою відповідача [PERSON] .. Звернувшись до приватного нотаріуса останньою було роз`яснено, що з огляду на останні зміни у законодавстві він пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, тобто строк сплив 17 липня 2022 року. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька, терміном на 3 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. 19.10.2022 року представник відповідача - адвокат Кудлай М.О. направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] , оскільки вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску ним строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, часом відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] , є день його смерті - [INFO] . А 6-ти місячний строк для прийняття спадщини завершився 17 березня 2022 року. Також позивач зазначив, що перешкодою для приїзду дядька [PERSON] , наприкінці лютого 2022 року в м.П`ятихатки стала збройна військова агресія РФ проти України, яка почалась 24.02.2022, внаслідок якої була окупована територія на якій проживає [PERSON] .. При цьому, позивач посилається на Постанову КМУ від 28.02.2022 за №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», зазначаючи про те, що йому не було відомо про внесення змін до цього нормативного акту в червні 2022 року, якими врегульований перебіг строку для прийняття спадщини. Крім того, позивач зазначив однією з причин пропуску строку для прийняття спадщини те, що не мав у володінні свідоцтва про смерть батька [PERSON] , яке передав своєму родичу. В позові не розкривається відповідь на питання з якою метою був переданий документ дядькові, який не є спадкоємцем першої черги. Жодної необхідності для такої передачі не було. В той же час, позивач протягом всього часу (як до 24.02.2022р., так і після введення воєнного стану) не був позбавлений можливості повторно отримати свідоцтво про смерть, звернувшись з відповідною заявою до відділу ДРАЦС так і свідоцтво про право на спадщину. Отже, відсутність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця ніяк не можна вважати непереборною обставинною, яка об`єктивно перешкоджала своєчасному зверненню [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Тобто, впродовж строку, визначеного Законом для прийняття спадщини, позивач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його намір прийняти спадщину. Лише після спливу 11 місяців і 6 днів від часу відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Тому, позивачем не доведено, що строк прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Ухвалою суду від 09.09.2022 року провадження по справі відкрито, та призначено розгляд вказаної цивільної справи в порядку загального позовного провадження. (а.с.21). Ухвалою від 08.11.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, від нього не надходило. Відповідач та представник відповідача - адвокат Кудлай М.О. в судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява, в якій представник відповідача просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги не визнають, просять в задоволенні позову відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кубай Л.В. в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду листа в якому прохає розглянути справу у її відсутність. (а.с.28). За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] в м.П`ятихатки Кам`янського району Дніпропетровської області помер [PERSON] . (а.с.11) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до майна померлого. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , - позивач є рідним сином померлого [PERSON] . (а.с.10) Згідно копії довідки ВК П`ятихатської міської ради №378 від 29.08.2022 року, - позивач [PERSON] , на момент смерті [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . (а.с.12) Крім позивача спадкодавець має сина від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.15) Згідно копії довідки виданої [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , - вона має склад сім`ї : син [PERSON] ,2001 року народження. (а.с.14,15) Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] - [PERSON] , [INFO] , 07.07.2017 року змінив своє прізвище на [PERSON] . (а.с.16) Згідно копії листа №52/01-16 від 23.08.2022 року, - приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кубай Л.В., позивачу [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і не надання документів, що підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем та повідомлено про необхідність визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у судовому порядку. (а.с.13) Згідно копії спадкової справи №15/2022 до майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] , - 07.03.2022 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Кубай Л.В., звернувся син померлого - [PERSON] , а 23.08.2022 року з заявою про відкладення видачі свідоцтва про прийняття спадщини [PERSON] , звернувся [PERSON] , в зв`язку з подачею ним позову до суду про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . (а.с.29-41) Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61 ?21447св 19). Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказуючи на свою юридичну необізнаність, [PERSON] зазначив, що йому було відомо від самого початку про визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Однак, посилається в позові на Постанову Кабінету міністрів України №164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, які були внесені до неї постановами Кабінету міністрів України №209 від 06.03.2022 та №719 від 24.06.2022. При цьому, позивач зазначає, що про зміни, внесені 06.03.2022 р., він дізнався під час розмови з [PERSON] у першій половині березня 2022 року, а про зміни, внесені постановою №719 від 24.06.2022 дізнався лише напередодні звернення до приватного нотаріуса Кубай Л.В. Це суб`єктивні твердження про необізнаність у законах, які, згідно правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду, не є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Прете, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, суд звертає увагу позивача на наступні обставини. За змістом ст.ст. 1269, 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, встановлюється спадкоємцям який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Згідно матеріалів справи позивач зі спадкодавцем не проживав, останній проживав один за адресою [ADDRESS] , тому за умови даного факту позивач не може вважатися таким, що фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем поважності пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, починаючи з дня її відкриття - з 17.09.2021 року. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини не з поважних причин, оскільки йому було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця. При цьому, звертаючись до суду з позовом, [PERSON] жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, він вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, він не надав, що слід вважати фактичним неприйняттям спадщини. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає не можливим задовольнити позов. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed