Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" (далі Банк) просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] 10 600,41 гривень заборгованості по кредиту та судові витрати по справі в сумі 2 481,00 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся в Банк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 23 жовтня 2007 року, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 07 листопада 2007 року відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», чим підтвердив своє ознайомлення з фінансовими умовами кредитування за даним видом кредитної картки. Відповідно до виявленого відповідачем бажання Банк відкрив йому картковий рахунок, видав кредитну картку та встановив початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 15 000,00 гривень, чим свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань умови договору належним чином не виконував, своєчасно грошові кошти на погашення кредиту не надавав, через що з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 21 вересня 2022 року у нього перед Банком утворилась заборгованість в загальній сумі 10600,41 гривень, з них: за тілом кредиту 9073,34 гривень, за простроченими відсотками 1527,07 гривень. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 08 листопада 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення з причин його відсутності за зареєстрованою адресою місця проживання, ухвалою від 22 листопада 2022 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності та висловив згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі належним чином був повідомлений шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 07 листопада 2007 року [PERSON] як клієнт Банку підписав заяву, у якій вказано, що він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді; банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт. У заяві визначено такі умови кредитування: сума кредитного ліміту 500 гривень, базова процентна ставка 3 % на місяць на залишок заборгованості. Підписом представника Банку у заяві підтверджено видачу відповідачу картки, за якою рахунок відкрито 23 жовтня 2007 року. Відповідач своїм підписом підтвердив, що кредитну картку та ПІН отримав 07 листопада 2007 року. Цього ж дня відповідач також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (далі Умови кредитування). Умовами кредитування визначено: - базову процентну ставку 3 % в місяць, що нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році; - розмір щомісячного платежу - 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості, який здійснюється до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним; - комісію за зняття готівки в банкоматах і пунктах видачі Приватбанку в розмірі 3 % від суми операції, в банкоматах інших банків України 3%+5 грн/1$, в іноземних банкоматах - 3%+15 грн/3$. Згідно довідки Банку про видані кредитні картки відповідачу було видано всього вісім кредитних карток, з яких за вперше виданою карткою відкрито рахунок 23 жовтня 2007 року, в останнє виданою 25 березня 2019 року з терміном дії 01/23. Відповідно до довідки Банку про зміну умов кредитування з 07 листопада 2007 року на кредитну картку відповідача був встановлений кредитний ліміт в сумі 500,00 гривень, який в подальшому неодноразово збільшувався і зменшувався, максимальна сума встановленого кредитного ліміту встановлювалася на рівні 15000,00 гривень, а з 14 січня 2021 року склала 0,00 гривень. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Укладений між сторонами у цій справі кредитний договір у відповідності до положень ст.ст.207, 626, 628, 1054 ЦК України становлять підписані відповідачем анкета-заява та довідка про умови кредитування, оскільки саме у них сторони досягли згоди щодо початкового розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки за користування кредитним лімітом, терміну і розміру щомісячних платежів за кредитом, комісії за зняття готівкових коштів. Відповідачем не спростовано факт його ознайомлення з умовами кредитування у вигляді довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та не доведено того, що ці умови кредитування не стосуються підписаної ним анкети-заяви. Підписавши анкету-заяву та довідку, які є складовою частиною кредитного договору, відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умов кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Із банківської виписки за укладеним з відповідачем договором за період з 07 листопада 2007 року по 22 вересня 2022 року вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти, поповнював готівкою картковий рахунок та погашав кредит (в останнє здійснював поповнення в терміналі самообслуговування 05 січня 2022 року на суму 285,36 гривень), тобто активно користувався банківськими послугами, в тому числі через банкомати Банку та в торговельних закладах. Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 21 вересня 2022 року, підтвердженого банківською випискою за вище вказаний період, кредитна заборгованість відповідача перед Банком становить 10600,41 гривень, яка складається із заборгованості за: простроченим тілом кредиту - 9073,34 гривень, прострочених відсотках - 1527,07 гривень. Розрахунок суми заборгованості щодо її складових відповідає умовам кредитування згідно укладеного між сторонами договору, тому сумніву судом не піддається. В той же час відповідач не заперечив і не спростував наданого Банком розрахунку заборгованості. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані Банком докази, які відповідають критеріям належності, допустимості та достатності. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 10600,41 гривень. Виходячи з викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і доведені, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2481,00 гривень підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved