Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 12.01.2022 року представник ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2019 року між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір №1704888 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, згідно якого товариством надано відповідачу кошти в розмірі 7 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконано зобов`язання, які встановлені умовами договору та здійснило перерахунок грошових коштів на реквізити банківської картки, які клієнтом вказано особисто в заяві на отримання кредиту. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, передбачених договором. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, має прострочену заборгованість в сумі 6200 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі. 18.01.2022 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні та призначено до розгляду без виклику сторін. 08.02.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що він не заперечує факт укладення кредитного договору з ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» про надання коштів в сумі 7500 грн., однак позов він визнає частково, а саме вважає що з нього підлягають стягненню кошти в сумі 3500 грн., оскільки він вже сплатив 4000 грн., а нарахування відсотків за користування кредитом є неправомірним, оскільки він є військовослужбовцем та на нього поширюються норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 15.02.2022 року від представника ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначили що відзив є необгрунтованим, оскільки укладаючи Кредитний договір відповідач підтвердив, що йому в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана в ч.1,2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг » та розміщена на Веб-сайті. Крім того, відповідач зобов`язувався повернути кошти кредити у строк встановлений договором та сплатити відсотки за користування кредитом. Крім того зазначили, що ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» не було проінформовано про те, що відповідач проходить військову службу та на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку із уведенням в Україні\~Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~воєнного стану та неможливістю здійснення правосуддя з об`єктивних причин під час воєнного стану судове засідання, яке було призначене на 15.03.2022 не відбулось. Розпорядженням Голови Верховного Суду від від 25.03.2022 № 14/0/9-22\~змінено територіальну підсудність судових справ Охтирського \~міськрайонного \~суду \~Сумської області на\~Шишацький районний\~суд Полтавської\~області . З 24.10.2022 року розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.10.2022 року № 60 відновлено територіальну підсудність судових справ Охтирського міськрайонного суду Сумської області. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 27.12.2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та\~\~ [PERSON] \~\~було укладено договір № 1704888 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачу кошти в розмірі 7500 гривень на умовах, встановлених договором (а.с.8-9). Позивач умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Переведення коштів проводилося ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», що підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 08.12.2021 року № 5604/ВП та договором про організацію переказу грошових коштів № ВП-200417-1 від 20.04.2017 року, укладеного між ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «Авентус Україна» (а.с.25-29). З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача перед товариством за кредитним договором станом на 15.12.2021 року складає 6200 грн., а саме заборгованість за кредитом (тілом кредиту) (а.с. 22-24). 07.04.2020 року відповідачем були внесені кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 4000 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22). Відповідно до п. 1.3 Договору, сторони погодили процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 1,71 % в день від суми позики за кожен день користування позикою, стандартна процентна ставка - 1,80 % в день від суми позики за кожен день користування позикою, у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.2 Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування позикою, відповідно до п. 1.8 Договору. За пунктом 1.6 Договору позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Позичальником. Згідно з п. 2.4 Договору Клієнт зобов`язаний, зокрема, у встановлений Договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності).\~\~ Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із дослідженого судом Договору № 1704888 від 27.12.2019 року про надання коштів у позику встановлено, що останній укладено в електронній формі. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України(далі\~ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530\~ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно достатті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першоїстатті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та перебуває на військовій службі, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 19.03.2019 року (а.с. 43). З довідки Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного від 10.02.2022 року № 2022, вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на службі в Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного (а.с. 54). Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо удосконалення\~оборонно-мобілізаційних\~питань під\~час проведення\~мобілізації» від\~20\~травня 2014\~року статтю 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями Закону України\~«Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц (касаційне провадження № 61-16144св18) за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором особами, а також проценти за користування кредитом, зазначив що згідно із\~Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р.№ 3543-XIIособливим\~періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента\~України «Про\~часткову мобілізацію»\~від 17\~березня 2014\~року та триває по теперішній час. За змістом статті 1\~Закону України\~«Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. У частині четвертій статті 3\~Закону України\~«Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Враховуючи наведені положення законодавства, суд вважає, що відповідачу, як військовослужбовцю, проценти за кредитним договором не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Як вбачається з розрахунку заборгованості 07.04.2020 року відповідачем були внесені кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 4000 грн. Загальна сума кредитних коштів, яка була надана відповідачу за договором № 1704888 від 27.12.2019 року становить 7500 грн. З огляду на вище вказане з відповідача підлягає стягненню непогашена сума заборгованості на користь позивача у розмірі 3500 грн. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача заборгованості в розмірі 3500 грн. Щодо судових витрат. Оскільки, відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~, тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial