Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та відповідачем, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 143. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 вересня 2011 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 143. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] . Під час спільного проживання вони з відповідачем втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, зрозуміли, що чужі люди, відсутні спільні інтереси. Спільне життя не склалося, постійно відбувалися сварки на побутовому грунті, не змогли як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечалися. Спільне господарство вони з відповідачем не ведуть більше восьми місяців. За таких обставин подальше спільне проживання неможливе і суперечило б його інтересам. Між ним та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу спільного проживання та збереження сім`ї. Позивач в судове засідання не з`явився, але до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив строк для примирення не надавати. Відповідач до початку судового засідання надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала, просила не надавати строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №143 від 07.09.2011 року, внесений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження: серія [NUMBER] від 31.01.2012 року. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 496,20 грн. (992,20 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved