Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на самочинно збудований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 508,3 кв. м., з яких житлова - 135,3 кв. м., допоміжна (підсобна) - 373,0 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з житлового будинку (літ. А-2), підвалу (літ. Апд), тамбуру (літ. а), літньої кухні (літ. Б), вбиральні-літнього душу (літ. В), бесідки (літ. Г), басейну (літ. Д), колонки (літ. № 6), огорожі (літ. № 1 - № 5). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 травня 1983 року по [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Зазимської сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області від 31 березня 1995 року [PERSON] було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,15 га в с. Зазим`є для індивідуального житлового будівництва. Цим же рішенням [PERSON] було надано дозвіл на будівництво двоповерхового одноквартирного житлового будинку по індивідуальному проекту на 7 кімнат житловою площею 135,2 кв. м. та господарські будівлі розмірами 11,0 х 5. На підставі зазначеного вище рішення [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову садиби в [ADDRESS] , складовою частиною якого є паспорт на забудову земельної ділянки в населеному пункті України, зареєстрований під № 38 у госпрозрахунковому проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро 11.06.1995 р., відповідно до якого на земельній ділянці площею 0,15 га в с. Зазим`є, наданій [PERSON] в постійне користування рішенням Зазимської сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області від 31 березня 1995 року, було дозволено будівництво одноквартирного двоповерхового жилого будинку на 7 кімнат житловою площею 135,2 кв. м., загальною площею 146,34 кв. м., будівельним об`ємом 1360,0 куб. м. Рішенням Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 01 грудня 01 грудня 2006 року № 222-8-У [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту відведення щодо збільшення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд до 0,18 га в [ADDRESS] . У 2002 - 2003 роках на зазначеній вище земельній ділянці позивачка та її чоловік [PERSON] своїми силами та за рахунок спільних грошових коштів побудували будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до технічного паспорту від 30 березня 2021 року, виготовленого КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 0321069), загальна площа вказаного будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами складає 508,3 кв. м., з яких житлова - 135,3 кв. м., допоміжна (підсобна) -- 373,0 кв. м. Вказаний будинок складається з: житлового будинку (літ. А-2), підвалу (літ. Апд), тамбуру (літ. а), літньої кухні (літ. Б), вбиральні-літнього душу (літ. В), бесідки (літ. Г), басейну (літ. Д), колонки (літ. № 6), огорожі (літ. № 1 - № 5). Однак, [PERSON] за життя не було отримано дозволу на виконання будівельних робіт щодо будівництва будинку по [ADDRESS] . Зважаючи на те, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] було побудовано позивачкою та її чоловіком без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, обов`язковість отримання якого в період будівництва була передбачена частиною першою ст. 22 Закону України «Про основи містобудування», вказаний житловий будинок є самочинним будівництвом в розумінні ст. 376 ЦК України. При цьому чинне в період будівництва вказаного будинку законодавство не визначало паспорт на забудову земельної ділянки в населеному пункті України в якості документа, який дає право на виконання будівельних робіт. Позивач зазначає, що вона зі своїм чоловіком здійснили будівництво будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] без отримання дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,15 га, яка була відведена для цієї мети Зазимською сільською радою Броварського району Київської області [PERSON]. у постійне користування, а тому, оскільки самочинне будівництво не порушує права інших осіб, є правові підстави для визнання за позивачкою права власності на зазначений вище будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в поряду ст. 376 ЦК України. Крім того, позивач зазначає, що права забудовника на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не входять до складу спадщини після смерті [PERSON] , оскільки відповідно до частини другої ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що [PERSON] за життя не набув прав на зазначений вище будинок, він не входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. Враховуючи вищенаведені обсавини, позивач просить визнати за нею право власності на самочинно збудований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 24 травня 2022 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 10 червня 2022 року у даній справі призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи відповідає будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам житловий будинок [ADDRESS] , який складається із: житлового будинку (літ. А-2), підвалу (літ. Апд), тамбуру (літ. а), літньої кухні (літ.Б), вбиральні-літнього душу (літ. В), бесідки (літ. Г), басейну (літ. Д), колонки (літ. №б), огорожі (літ. №1-№5)? 13 червня 2022 року представник відповідача [PERSON] подав відзив на позов, в якому зазначив, що позивачка зі своїм чоловіком дійсно самочинно збудували для себе житловий будинок безпосередньо на земельній ділянці, яка відведена для житлової забудови і при цьому їх протиправні дії жодним чином не порушують права інших осіб і зокрема членів громади, які б претендували на визнання за ними права власності на самочинне будівництво, адже зміст позовної заяви та приєднаних документів не висвітлює зацікавлених осіб, а тому Зазимська сільська рада Броварського району Київської області не має принципових заперечень щодо задоволення позову в цілому. 13 вересня 2022 року на виконання ухвали суду від 10 червня 2022 року до суду надійшов висновок Експертної фірми «Еталон» від 31 серпня 2022 року. Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 11 листопада 2022 року. 11 листопада 2022 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. 05 грудня 2022 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що відповідач Зазимська сільська рада позовні вимоги, з урахування наведених у відзиві доводів, визнає. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд прийшов до таких висновків. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 12 травня 1983 року. [INFO] [PERSON] помер у віці 65 років, про що в Книзі реєстрації смертей 28 липня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 23. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області 28 липня 2008 року. Рішенням Зазимської сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області від 31 березня 1995 року [PERSON] було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,15 га в с. Зазим`є для індивідуального житлового будівництва. Цим же рішенням [PERSON] було надано дозвіл на будівництво двоповерхового одноквартирного житлового будинку по індивідуальному проекту на 7 кімнат житловою площею 135,2 кв. м. та господарські будівлі розмірами 11,0 х 5. На підставі зазначеного вище рішення [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову садиби в [ADDRESS] , складовою частиною якого є паспорт на забудову земельної ділянки в населеному пункті України, зареєстрований під № 438 у госпрозрахунковому проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро 11 червня 1995 року, відповідно до якого на земельній ділянці площею 0,15 га в с. Зазим`є, наданій [PERSON] в постійне користування рішенням Зазимської сільської ради народних депутатів Броварського району Київської області від 31 березня 1995 року, було дозволено будівництво одноквартирного двоповерхового жилого будинку на 7 кімнат житловою площею 135,2 кв. м., загальною площею 146,34 кв. м., будівельним об`ємом 1360,0 куб. м. Рішенням Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 01 грудня 2006 року № 222-8-У [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту відведення щодо збільшення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд до 0,18 га в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту від 30 березня 2021 року, виготовленого КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 0321069), загальна площа вказаного будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами складає 508,3 кв. м., з яких житлова - 135,3 кв. м., допоміжна (підсобна) - 373,0 кв. м. Вказаний будинок складається з: житлового будинку (літ. А-2), підвалу (літ. Апд), тамбуру (літ. а), літньої кухні (літ. Б), вбиральні-літнього душу (літ. В), бесідки (літ. Г), басейну (літ. Д), колонки (літ. № 6), огорожі (літ. № 1 - № 5). Відповідно до технічного паспорту будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами побудовано у 2002 - 2003 роках. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про основи містобудування», яка була чинна до 12 березня 2011 року, забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт було врегульовано ДБН А.3.1-2-93 Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженими наказом Держбуду України від 10 серпня 1993 року № 136 (втратили чинність 25 грудня 2000 р. на підставі наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05 грудня 2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 р. за № 945/5166, яким було затверджено Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, та який втратив чинність на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 19 січня 2010 року № 13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2010 р. за № 129/17424). Отже, в період будівництва спірного будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (2002 - 2003 рр.) обов`язковим було отримання забудовником земельної ділянки дозволу на виконання будівельних робіт на підставі частини першої ст. 22 Закону України «Про основи містобудування» та в порядку, встановленому Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Державного комітету' будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05 грудня 2000 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 р. за № 945/5166. З метою перевірки інформації щодо отримання [PERSON] дозволу на виконання будівельних робіт щодо будівництва будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , 17.05.2021 р. позивач звернулася з адвокатським запитом до Броварської районної державної адміністрації Київської області. Листом від 26.05.2021 р. № 810/01-21 Броварська районна державна адміністрація Київської області повідомила про те, що архівна документація, що стосується виданих дозволів інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у відділі містобудування, архітектури та інфраструктури Броварської районної державної адміністрації не зберігається. Було рекомендовано звернутись до Державної архітектурно- будівельної інспекції у Київській області. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року № 218 «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» було ліквідовано Державну архітектурно-будівельну інспекцію та утворено Державну сервісну службу містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 року № 1340 «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду» було ліквідовано Державну інспекцію містобудування, Державну сервісну службу містобудування та утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Цією ж Постановою Кабінетом Міністрів України було затверджено Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України. 10 листопада 2021 року [PERSON] я звернувся до Державної інспекції архітектури та містобудування України з адвокатським запитом про надання інформації щодо того, чи видався інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у складі органу містобудування і архітектури Броварської районної державної адміністрації Київської області у період з 1995 по 2003 рік [PERSON] дозвіл на виконання будівельних робіт щодо будівництва будинку садибного типу, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Листом № 4147/05/13-21 від 19 листопада 2021 року Державна інспекція архітектури та містобудування України повідомила мене про те, що відповідно до частини другої статті 221 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності є єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Шляхом перевірки відомостей, які містяться в ЄДЕССБ та на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва https://e-construction.gov.ua/, за критерієм пошуку "замовник - [PERSON] " інформації не виявлено. Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без вілповілного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Зважаючи на те, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] було побудовано [PERSON] та [PERSON] без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, обов`язковість отримання якого в період будівництва була передбачена частиною першою статті 22 Закону України «Про основи містобудування», вказаний житловий будинок є самочинним будівництвом в розумінні статт 376 ЦК України. При цьому чинне в період будівництва вказаного будинку законодавство не визначало паспорт на забудову земельної ділянки в населеному пункті України в якості документа, який дає право на виконання будівельних робіт. Відповідно до частин другої - четвертої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Також слід зазначити, що права забудовника на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не входять до складу спадщини після смерті [PERSON] , оскільки відповідно до частини другої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що [PERSON] за життя не набув прав на зазначений вище будинок, він не входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. Верховний Суд у постанові від 09 червня 2020 року у справі № 347/2273/17 сформулював правову позицію, відповідно до якої лише якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України. Таким чином, права та обов`язки забудовника будинку по [ADDRESS] включалися б до складу спадщини після смерті [PERSON] лише у випадку здійснення будівництва згідно із законом, що включає в себе отримання ним за життя дозволу на виконання будівельних робіт. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750). Частинами п`ятою, восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Пунктом 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI), відповідно, його прийняття в експлуатацію здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації. Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2019 року у справі № 309/3887/17 зазначив, що частинами п`ятою, восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою позивачеві було відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на самочинне будівництво, Верховний Суд наголосив на тому, що позивач не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для набуття права власності та введення об`єкту до експлуатації у встановленому законом порядку, а одразу звернувся до суду з позовом про визнання права власності. Відповідно до абзацу першого п. 31 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно- будівельного контролю: 1) в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронним кабінетом, користувачами якої є замовник та в відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю; 2) у паперовій формі або поштовим відправленням з описом вкладення через центри надання адміністративних послуг. 29 листопада 2021 року представником [PERSON] подано до Державної інспекції архітектури та містобудування України через Центр надання адміністративних послуг Печерської районної в м. Києві державної адміністрації декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (CCI) - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 01 грудня 2021 року зазначену вище декларацію було зареєстровано Державною інспекцією архітектури та містобудування України, що підтверджується інформацією, розміщеною на веб-порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (е- construction.gov.ua). За результатами розгляду поданої декларації Державною інспекцією архітектури та містобудування України було прийнято рішення про повернення її на доопрацювання, оскільки декларація про готовність об`єкта до експлуатації подається на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Абзацом першим пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Відповідно до пункту 17 зазначеного вище Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації: щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку; щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку. Таким чином, зважаючи на те, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є самочинним будівництвом, оскільки його будівництво було здійснене без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, він може бути прийнятий в експлуатацію лише у випадку визнання права власності на нього за рішенням суду. Згідно експертного висновку від 31 серпня 2022 року, виготовленого Експертною фірмою «Еталон», житловий будинок [ADDRESS] , який складається із: житлового будинку (літ. А-2), підвалу (літ. Апд), тамбуру (літ. а), літньої кухні (літ. Б), вбиральні-літнього душу (літ. В), бесідки (літ. Г), басейну (літ. Д), колонки (літ. №6), огорожі (літ. №1-№5) придатний до експлуатації, в цілому відповідає будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на те, що [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] здійснили будівництво будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] без отримання дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,15 га, яка була відведена для цієї мети Зазимською сільською радою Броварського району Київської області [PERSON]. у постійне користування, а також беручи до уваги той факт, що вказане самочинне будівництво не порушує права інших осіб, є правові підстави для визнання за [PERSON] права власності на зазначений вище будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в поряду статті 376 ЦК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved