Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

01.11.2022 заявник [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , яка була зведена Миргородським сільським будівельним комбінатом 31 липня 1980 року та архівних витягів, що підтверджують записи в цій книжці. В обґрунтування заяви зазначив, що 06.10.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу призначення йому пенсії за віком. Одночасно до звернення будо долучено трудову книжку [NUMBER] , заведену на його ім`я. У відповідь ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило про неможливість зарахування до страхового стажу періодів роботи зазначених у трудовій крижці, по причини написання в них прізвища на російській мові. З метою реалізації права на пенсійне забезпечення [PERSON] звернувся до суду з відповідною заявою. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року відкрито провадження у справі. В судове засіданні заявник не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав провести розгляд справи у його відсутність вимоги заяви підтримав. Представник ГУ ПФУ в Полтавській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву де прохав провести розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 163650004458 від 13.10.2022 року, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Подана заявником копія трудової книжки не була взята до уваги з огляду на те, що прізвище на титульній сторонці трудової книжки не відповідає паспортним даним заявника. Архівні довідки від 18.08.2022 № 07-02/533 та 07-02/536 також не відповідають паспортним даним (а.с.9). З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається що вона заповнена російською мовою, та заведена на « [PERSON] [INFO] ». З першого запису в трудовій книжці вбачається, що її власник проходив навчання в Миргородському ГПТУ № 14. Навчання закінчено 23.07.1980 року, атестат № 3021 від 23.07.1980 року (а.с.5). До матеріалів справи долучена копія атестату № 3021 від 23 липня 1980 року, заповненого українською мовою та виданого [PERSON] (а.с.10). З паспорту [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] в с. Марченки Миргородського району Полтавської області (а.с.11-12). Окрім того Архівні довідки від 18.08.2022 № 07-02/533 та 07-02/536, які також заповненні російською мовою, містять відомості про прийняття на роботу « [PERSON] » до Миргородського сільського будівельного комбінату на посаду арматурщика-зварювальника (довідка 07-02/536 від 18.08.2022 року) та електрозварювальника (довідка 07-02/533 від 18.08.2022 року) (а.с.7-8). Відомості з архівних довідок узгоджуються з відомостями трудової книжки серії [NUMBER] Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження: відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом беззаперечно встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] належить заявнику. Таким чином, підлягає встановленню судом факт належності [PERSON] . трудової книжки серії серії [NUMBER] , архівних довідок від 18.08.2022 № 07-02/533 та 07-02/536, який має юридичне значення, для заявника, оскільки дозволяє реалізувати право на призначення та отримання пенсії за віком.

Outcome: approved