Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідач на користь товариства заборгованість за: - договором позики № 3193128 від 25 січня 2021 року в розмірі 27104,00 грн., з яких 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19104,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; -\~кредитним договором № 16565-02/2021 від 25 лютого 2021 року у розмірі 12000 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9000 грн. - заборгованість за відсотками. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] уклала договір позики з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та кредитний договір із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за відповідними договорами факторингу. Свої обов`язки за цими договорами відповідач не виконала, в результаті чого виникла заборгованість за основною сумою боргу та відсотками, яка в сукупності становить 39104,00 грн. ТОВ «ФК «ЄАПБ» своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, надало заяву про розгляд справи без участі їх представника на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі й просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала частково, зокрема в частині суми заборгованості за основною сумою боргу, просила справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось, протокол судового засідання не складався. Суд, дослідивши матеріали та проаналізувавши докази по справі, встановив такі фактичні обставини. 25 січня 2021 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] уклали договір позики № 3193128, за яким відповідач отримала 8000,00 грн. позики під 1,99% базової процентної ставки в день строком на 30 днів. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 та додаткових угод до цього договору: додаткова угода № 2 від 28 липня 2021 року та додаткова угода № 4 від 16 серпня 2021 року. 25 лютого 2021 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 16565-02/2021, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. під 182,5% річних або 0,50% за добу строком на 30 днів. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 29102021 від 29 жовтня 2021 року. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитних договорів та договорів факторингу. Укладення усіх вищевказаних договорів та їх істотні умови (розмір кредиту, строк дії договору, процентна ставка) стороною відповідача фактично визнано, у наданій суду заяві про часткове визнання позову, через що суд на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вважає доведеним існування договірних відносин між відповідачем [PERSON] та відповідними кредитними установами. Зміст укладених між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] договорів зафіксований в кількох документах, вчинений в електронній формі, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2020 року по справі № 561/77/19 за схожих обставин. Визнаючи частково позовні вимоги, відповідач не оспорює право вимоги позивача, що виникло на підставі договорів факторингу, тому суд на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вважає таке право доведеним. Сторона відповідача в заяві також визнала існування заборгованості по кожному з договорів в частині тіла кредиту, таке визнання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб, тому суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кожного з договорів щодо повернення тіла кредиту у визначений договорами місячний строк. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів до кожного з договорів факторингу додано витяг з Реєстру боржників, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за основним боргом та суму заборгованості за відсотками, а саме: - за договором позики № 3193128 - 8000,00 грн. отриманих кредитних коштів та 19104,00 грн. відсотків; - за кредитним договором № 16565-02/2021 - в розмірі 3000,00 грн. отриманих кредитних коштів та 9000,00 грн. відсотків. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитних договорів щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Загальний розмір заявленої заборгованості за тілом кредиту становить 11000,00 грн., за процентами 28104,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». За умовами кожного з договорів, укладених кредитними установами з відповідачем [PERSON] , встановлено одномісячний строк їх дії (строк кредитування). Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кожним з цих договорів буде такий: - за договором позики № 3193128 - 4776,00 грн. (8000,00 грн. основного боргу х 30 днів дії договору х 1,99% процентної ставки за добу); - за кредитним договором № 16565-02/2021 - 450,00 грн. (3000,00 грн. основного боргу х 30 днів дії договору х 0,50% процентної ставки за добу). Всього до стягнення належить 5226,00 грн. відсотків. Таким чином, по справі встановлено, що загальний розмір заборгованості за двома кредитними договорами становить 16226,00 грн. (11000,00 грн. отриманих кредитних коштів + 5226,00 грн. відсотків). Суд також зауважує, що вимог про стягнення коштів в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не заявив. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав та мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та відсотків, підтверджених судом в цьому рішенні. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1029,47 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: partial