Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

10.06.2022 [PERSON] (далі позтвач) звернувся із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] (далі відповідачка) 02.12.2011, з посиланням на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, вони втратили почуття взаємоповаги один до одного, наразі вони спільного господарства не ведуть, довгий час проживають окремо, шлюб має формальний характер. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2022 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 22.08.2022 сторонам надавався строк для примирення тривалістю три місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві від 09.12.2022 просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, судовий збір з відповідачки просив не стягувати. 09.12.2022 до суду надійшла заява відповідачки про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.12.2011, судом встановлено, що сторони 02.12.2011 зареєстрували шлюб, актовий запис №681 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2013 року сторони мають від шлюбу малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились та позиція відповідачки, яка просила шлюб розірвати. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторонам надавався строк для примирення, але збереження сім`ї не відбулося. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Outcome: approved