Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

[PERSON] ,\~26.09.2022\~звернулася в\~суд із\~позовом про\~розірвання шлюбу\~з [PERSON] ,\~мотивуючи тим,\~що їхній\~шлюб зареєстрований\~15.08.2014\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Городоцького районного\~управління юстиції\~у Львівській\~області,\~актовий запис\~№75,\~у шлюбі\~дітей не\~мають, сімейні відносини між ними не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю, зловживання відповідачем алкоголем, як наслідок, з червня 2022 року, разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконана, що втратила до [PERSON] почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 24.10.2022 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 14). Позивачка у заяві від 25.11.2022 просила про задоволення вимог та розгляд справи за її відсутності, не заперечила щодо розгляду справи в заочному порядку (а.с. 18). Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в т.ч. через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно з ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила позивачка (а.с. 15, 16, 18-21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України «Про\~практику\~застосування\~судами законодавства\~при\~розгляді\~справ про\~право\~на\~шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання\~його\~недійсним та\~поділ\~спільного\~майна подружжя»\~№11\~від\~21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Із змісту позовної заяви, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 15.08.2014 шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №75, у шлюбі дітей не мають, сторони з червня 2022 року разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, причина розпаду сім`ї - різні погляди на шлюб та сімейні цінності. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивачка у заяві від 25.11.2022 настоює на\~розірванні\~шлюбу\~з відповідачем (а.с. 18). Відповідач, в судове засідання повторно не з`явився, заперечень щодо заявлених позивачкою вимог, не подав (а.с. 16, 20, 21). З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 992 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved