Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить кімната [ADDRESS] , в якій зареєстрований але тривалий час не мешкає відповідач [PERSON] , який не несе жодних витрат з утримання житла, а його реєстрація за вказаною адресою позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач надала заяву в якій підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позовні вимоги, а розгляд справи провести без участі сторони позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що кімната [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 грудня 2010 року (а.с.12-13) та витягом про Державну реєстрацію прав від 20.12.2010 (а.с.8). Згідно довідки про склад зареєстрованих (сім`ї) у житловому приміщенні/будинку, виданої виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, за №15-4706 від 29.07.2021 (а.с.5) в кімнаті [ADDRESS] , окрім позивача, також зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання відповідача в кімнаті [ADDRESS] , підтверджується відповідним актом про не проживання особи за місцем реєстрації, завіреними начальником ЖЕД-3, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] у вказаній кімнаті не проживає з 2013 року, його особистих речей в квартирі не має (а.с.6). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Згідно положень ч. 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає понад встановленого законом строку, договору найму цього житла з позивачем він не укладав, а його реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні власним майном, чим порушується право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved