Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

03.12.2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позов мотивував тим, що 08 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали договір страхування серії PVP.S № 1903531 майнових інтересів власника автомобіля «Jeep Patriot» реєстраційний номер [NUMBER] . 11 березня 2020 року в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області на перехресті вул. Андріяшева та вул. Б. Грінченка відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „ВАЗ 2103", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та застрахований автомобіль «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту № 143950 від 17 серпня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 80 287,25 гривень, а відповідно до Рахунку № 2474 від 12 березня 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 98 702,32 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 30 березня 2020 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування було складено страховий акт № 143950, відповідно до якого страхове відшкодування становить 98 702,32 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 5759 від 30.03.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 98 702,32 грн. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 98 702, 32 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» , відповідно до Полісу № АО/1593810. Відповідно до даного витягу ліміт шкоди, заподіяної майну потерпілого , становить - 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» взяло відповідальність щодо врегулювання наслідків зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з цим АТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Відповідно до Рішення Господарського суду міста Києва від 09 листопада 2020 року позовні вимоги були задоволені частково - стягнуто страхове відшкодування в розмірі 68 917,04 гривень, які 21 грудня 2020 року були перераховані на рахунок АТ «ПРОСТО-страхування». Отже, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» грошові кошти в розмірі: 98 702,32 грн. - 68 917, 04 грн. = 29 785,28 грн. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 29 785,28 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.12.2021 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі , проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 листопада 2019 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено Договір PVP.S № 1903531 добровільного страхування наземних транспортних засобів, щодо майнових інтересів власника автомобіля «Jeep Patriot» реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол серії ДПР18 № 225824 від 11.03.2020 року про адміністративне правопорушення) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави. Так, 11.03.2020 року о 11.45 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-2103», д/н [NUMBER] , на перехресті вул. Андріяшева та вул. Б. Грінченка в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, здійснював маневр обгону не переконавшись в його безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Jeep Patriot», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась в попутному напрямку та повертала ліворуч, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В письмових поясненнях водій [PERSON] вину у порушенні ПДР визнав. 12.03.2020 року власник транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернулася до Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до Звіту № 143950 від 17 серпня 2020 року, у результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальник, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 80 287,25 гривень. Згідно Рахунку на оплату по замовленню № 2474 від 12 березня 2020 року, постачальника ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 98 702,32 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 30 березня 2020 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування було складено страховий акт № 143950, відповідно до якого страхове відшкодування становить 98 702,32 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 5759 від 30.03.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило ФОП [PERSON] страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Jeep Patriot», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 98 702,32 грн. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 98 702, 32 грн. Відповідно до Полісу № АО/1593810 цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія». Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 року ЄУН 910/14651/20 позовну заяву ПАТ «Просто страхування» до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», позовні вимоги були задоволені частково та стягнуто страхове відшкодування в розмірі 68 917,04 гривень, які 21 грудня 2020 року були перераховані на рахунок АТ «ПРОСТО-страхування». Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» грошові кошти в розмірі: 98 702,32 грн. - 68 917, 04 грн. = 29 785,28 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю, щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат в розмірі 5 000,00 грн., які пов`язані з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем по справі до суду надані Догові про надання правової допомоги № 1, укладений між АТ «ПРОСТО-страхування» та Адвокатським бюро «СИНЮК ТА ПАРТНЕРИ». Адвокатське бюро «СИНЮК ТА ПАРТНЕРИ» виконало свої обов`язки перед АТ «ПРОСТО-страхування» та надало позивачу усі, передбачені договором юридичні послуги. У свою чергу, позивач сплатив за отримання правової допомоги грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується наданими до суду рахунком-фактурою № 19 від 01.10.2021 року, платіжним дорученням № 17421 від 01.10.2021 року. Також, представником позивача до суду наданий детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 29.10.2021 року, з детальним описом виконаних робіт та їх вартістю. Дослідивши надані стороною позивача письмові докази, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат в розмірі 5 000,00 грн., які пов`язані з наданням правничої допомоги, підлягає задоволенню у повному обсязі, з урахуванням того, що зазначені витрати документально підтверджені та доведені, а у акті виконаних робіт зазначено їх детальний опис. Розподіл судових витрат здійснюється судом у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума по витраті страхового відшкодування у розмірі 29 785,28 грн., судові витрати, пов`язанні з наданням правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved