Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27.02.2021 року, в якому мають сина [PERSON] . Зазначає, що останнім часом з відповідачем виникають непорозуміння, відносини погіршилися, з`явилася нервозність у відносинах та недовіра. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинилися, шлюб набув ознак обтяжливої формальності, примирення неможливе, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відзив до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 07.12.2022 року. 07.12.2022 року в судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача адвоката Тимощука О.І. проводити розгляд без його участі та без позивача. В заяві зазначено, що позов підтримують, просить такий задовольнити. При цьому зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.02.2021 року, шлюб зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що 27.02.2021 року зроблено запис №326. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, подальше збереження їхнього шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. З огляду на викладене, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51\~Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно з ст.112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1 ст.\~134\~ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2022 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Тимощуком О.І. укладено договір про надання правової допомоги. Як вбачається зі змісту даного договору сторони погодили об`єм та характер правової допомоги, додатковий обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим договором визначений у відповідних додаткових угодах та додатках. Зі змісту п.4.1 договору про надання правової допомоги від 06.06.2022 року вбачається, що адвокат надає правову допомогу за винагороду в розмірі 4000 грн. Як вбачається із розрахунку вартості робіт адвоката адвокат Тимощук О.І. надав замовнику [PERSON] правову допомогу, а саме: підготовка позовної заяви та документів до неї 2000 грн. та участь в судових засіданнях з добиранням в судове засідання 2000 грн. Відповідно до ч.3 ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Статтею 59\~Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.\~137\~ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved