Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 31,9 кв., м. та земельної ділянки площею 0.2500 га., що розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 32214860001:01:014:0010, земельної ділянки площею 0,2670 га., що розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221486001:01:014:0009, земельну ділянку площею 3,4000 га., що розташована на території Пінчуківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 3221486000:03:002:0008. Позивач зазначає, що він звернувшись до державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю. з питань оформлення спадщини після померлої [PERSON] , отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.08.2022 року В судове засідання позивачне з`явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. На підставістатті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , є бабусею позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданому Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 31,9 кв., м. та земельної ділянки площею 0.2500 га., що розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 32214860001:01:014:0010, земельної ділянки площею 0,2670 га., що розташована на території [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221486001:01:014:0009, земельну ділянку площею 3,4000 га., що розташована на території Пінчуківської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 3221486000:03:002:0008. Звернувшись до державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області Герасименко Л.Ю. з питань оформлення спадщини після померлої [PERSON] , позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.08.2022 року, якою нотаріус відмовила у видачі свідоцтв по право на спадщину за законом на належне майно після смерті [PERSON] . Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з нормою\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~ст. 1219 ЦК України\~(ст.ст.\~1218,\~1231 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України. Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на, земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренд земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступим: юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного орган про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладена спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта н землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Також згідно із ч.1-2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та прав користування земельними ділянками із земель державної або комунальні власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частинами 6-10 ст.118 Земельного кодексу України визначений порядок набуття громадянами безоплатно у власність земельної ділянки: земель державної або комунальної власності. Також, згідно роз`яснень, що містяться у Листі ВССУ від 16.05.2013р. № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved