Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 536 від 02 жовтня 2008 року, у період шлюбу народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини: жодним чином не приймає участі у вихованні доньки та її утриманні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною з 2008 року бачив доньку один раз у 2019 році; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. У зв`язку із зазначеним позивачка звернулася до органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням позбавити Відповідача батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду та після проведення перевірки надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, матеріально донці не допомагає, не виконує жоден з обов`язків, які на нього покладені законом як на батька дитини, тому позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою від 08.09.2022 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 24.11.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. 20 грудня 2022року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання позивач не з`явилася, в окремо поданій заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, ухваливши рішення в інтересах дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15). Неповнолітня [PERSON] , проживає разом з її матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою №5106-305061 від 21.08.2017 року та довідкою №5106-6218 від 29.08.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 16,17). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до характеристики [PERSON] наданої Одеським навчально-виховним комплексом №84 «Спеціалізована школа І-ІІІ супенів з поглибленим вивченням іноземних мов - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Одеської міської ради Одеської області від 23.12.2020, вих..№634, дитина [PERSON] навчається з 13.01.2020 року у 7-му класі ОНВК №84. За цей період батько успіхами доньки не цікавився, по телефону з класним керівником на зв`язок не виходив, у позакласних заходах участі не приймав. (а.с.25). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.11.2020 року складений Службою у справах дітей Одеською міською радою Київського територіального відділу, проведено обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , яким встановлено, що квартира чиста, світла, прибрана, оснащена всією необхідною технікою, для дитини відведена окрема кімната. За цією адресою проживають [PERSON] , вітчим дитини, [PERSON] , мати дитини та [PERSON] . Стосунки, традиції сім`ї: доброзичливі, традиційні.(а.с.26,27) До суду надано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] [INFO] , в якій остання підтверджує, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з якою вона знайома з 2014 року. [PERSON] підтверджує, що з 2014 року [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки належним чином. Не піклується про виховання своєї доньки та розвиток. Жодного разу не цікавився її успішністю в школі та успіхами в танцювальній секції (а.с.32). Також надано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] , [INFO] , в якій остання зазначає, що їй відомо про те, що [PERSON] батько [PERSON] , [INFO] , по теперішній час не спілкується з донькою, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] неодноразово намагалась наладити контакт з батьком, але марно. [PERSON] , уникав і ухилявся від спілкування, мотивуючи тим, що має іншу сім`ю та дітей, також він постійно проживає у місті Донецьку. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Висновком органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 543/01-11 від 09.06.2021, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Зібраними по справі письмовими доказами, встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Питання розподілу судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved