Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 04 серпня 1990 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 395. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття взаємної любові поваги, дружби, взаємодопомоги, на підстав чого в сім`ї відбувалися непорозуміння, які поступово призвели до неможливості збереження шлюбних відносин. На даний момент вони проживають на одній житловій площі, але шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає подальші подружні стосунки та збереження шлюбу не можливим та таким, що суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відзиву на позов не подав. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 1990 року. Шлюб зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №395. Від шлюбу сторони мають вже повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Позивач вказує на те, що сімейні стосунки між подружжям фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі фактично припинені, позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, відповідач визнав позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, відтак шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved