Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

04 жовтня 2022\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів.\~ Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 07 жовтня 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 17 листопада 2022 року було закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. В обґрунтування позову зазначає, що 05 вересня 2017 року, було зареєстровано шлюб з відповідачем у Бабченській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 06. Позивачка вказує, що у шлюбі з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, та у січні 2022 року вони припинили спільне проживання та позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Син проживає з нею за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні. Відповідач більше як півроку життям дитини не цікавиться, коштів на її утримання не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.\~ В судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Просила у зв`язку з тим, що під час розгляду справи встановлено, що відповідач працює сезонно і немає сталого заробітку, стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився у судове засідання повторно без поважних причин та відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи. Виходячи з наведеного, суд визнав за можливе провести розгляд за відсутності відповідача, що узгоджується з положеннями ч.4 ст. 223 КПК України. З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 05 вересня 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бабченської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 06. (а.с.3). Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Малолітній син [PERSON] , проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.7). В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивач та відповідач не вирішили. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини першої\~статті 184 СК України\~ суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Під час розгляду справи не було встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток на території України, Крім того, суд враховує ті обставини, що як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач часто виїжджає на роботу за межі України, а тому відомості про його доходи отримати неможливо. За таких обставин, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити відповідно до заяви позивача у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст. 184 СК України, оскільки визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим та може суттєво порушувати інтереси позивача. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, врахувавши обставини, визначені\~статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 3 000 грн. щомісячно, оскільки на нього як на батька дитини покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, яка проживає разом із матір`ю. Так під\~час судового\~розгляду \~судом не\~встановлено,\~що майновий\~стан відповідача\~не дозволяє\~йому сплачувати\~аліменти у\~ розмірі,\~який просила\~стягнути на\~її користь\~позивач на\~утримання дитини.\~Відповідач не\~надав доказів\~на підтвердження\~неможливості сплачувати\~аліменти у\~розмірі 3\~000\~грн.,\~щомісячно. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір",\~з відповідача\~ слід стягнути\~ в дохід \~держави судовий збір в\~сумі 992,40 грн. На підставі наведеного, ст. 180 -183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved