Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 28.03.1997 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач не надає згоду на розлучення через відділ РАЦСу. Спільне сімейне життя позивача та відповідача не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Кожна зі сторін стала мати діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У сім`ї перестала підтримуватися нормальна моральна атмосфера, піклування про сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, а налагодження стосунків та сумісне проживання не неможливим. Сторони проживають окремо. У зв`язку з цим, представник позивача просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомими суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошеннями про виклик. Виклик відповідача здійснювався через оголошення на веб-сайті суду, оскільки адреса його реєстрації знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, відсутність малолітніх та неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , згідно якого 28.03.1997 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] », копією паспорта [PERSON] , Серія [NUMBER] , та іншими матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved