Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 листопада 2013 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; на теперішній час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, відмову відповідача працювати. Також, між ними зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони вже тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює подальше спільне подружнє життя. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, вказала, що вони з відповідачем більше року не проживають разом, між ними постійно виникають конфлікти з приводу виховання їхнього сина, відповідач та його родичі забороняють їй бачитися з дитиною, вчиняють сварки за місцем її роботи. Примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу, вона хоче відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » Відповідач відзиву на позов не подав, у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, вказавши, що примирення між ним та дружиною неможливе. Вони більше року не проживають разом. Причиною розпаду їхньої сім`ї є подружня зрада дружини. Він не працює, оскільки займається домашнім господарством та доглядає за дитиною. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 9 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 16 листопада 2013 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 65. Від даного шлюбу сторони є батьками спільної неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Сторони досить тривалий час не проживають разом, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають. Дитина проживає разом з батьком. Позивачка та відповідач наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », однак як убачається з матеріалів справи вказане прізвище вона отримала при народженні, а її дошлюбне прізвище « [PERSON] », а тому вимога про зміну прізвища з огляду на положення ст.113 СК України не підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: partial