Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

В жовтні 2022 року позивачка звернулася до Обухівського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що 14 травня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] , та [INFO] народився син [PERSON] , які знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач вихованням дітей не займається, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги в добровільному поряду не надає, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей в розмірі 2500 грн. на кожного, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився до суду подав заву про визнання позову. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 04 жовтня 2022 року рішенням Обухівського районного суду Київської області. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з вимогами ст.\~141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до\~ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст.181СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як батько дітей, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітніх дітей, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень на кожну дитину щомісяця та стягувати їх, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2\~ст.184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а також роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі ст.141ЦПК\~України з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved