Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

19 липня 2022 року представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. В позові зазначив, що відповідачка зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Концерн «МТМ» по відношенню до відповідача являється виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Концерн «МТМ» у період з 01.05.2014 року по 31.10.2021 року надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 82763,75 гривень. У вказаний період відповідачка частково здійснила оплату за надані послуги в сумі 12864,08, тому станом на 01.11.2021 року сума заборгованості складає 69899,67 грн. Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) постійно. Позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за послугу з| централізованого опалення, централізованого гарячого водопостачання в сумі 69\~899,67 грн. та судові витрати, суму судового збору у розмірі 2481,00 грн. 20.07.2022 року Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження за даним позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 08.09.2022 року відповідачка [PERSON] подав відзив, в якому зазначила, що заперечує проти позивних вимог в повному обсязі, оскільки за вказаною адресою : [ADDRESS] було зареєстровано три особи, а саме [PERSON] , [PERSON] , які згідно реєстраційного посвідчення ЗБТІ від 05.03.1998 року є власниками по Ѕ частині житла, а також [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , але позивачем продовжувалось нарахування на померлу особу, [PERSON] помер [INFO] , але позивачем також продовжувалось нарахування на померлу особу. У 2021 році відповідачкою було сплачено за померлого чоловіка борг відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2014 році у сумі 11974,68 грн. Також зазначила, що також спадкоємцем померлого [PERSON] є ще його донька [PERSON] , яка відмовилась сплачувати борги батька. З огляду на вказану інформацію, вважає, що заперечую проти стягнення всієї заборгованості з неї. 25.10.2022 року Представником позивача Концерну «МТМ» було подано клопотання про долучення доказі, відповідно до якого позивач просив долучити копію технічного паспорту на кв. [ADDRESS] , копію реєстраційного посвідчення ЗБТІ, копію договору обміну Запорізької Товарної біржи «Титан-Інвест». Також 11.11.2022 року представник відповідача [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, оскільки за вказаною адресою : [ADDRESS] було зареєстровано три особи, а саме [PERSON] , [PERSON] , які є власниками житла, відповідачка [PERSON] була дружиною [PERSON] і тому зареєстрована за цією адресою, де і проживає зараз. Особовий рахунок за споживання теплової енергії та гарячої води був оформлений на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Власником 1/2 частини квартири після померлого [PERSON] став його брат [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть мається в матеріалах справи) - чоловік відповідачки. 04.09.2020 року відповідачка прийняла спадщину, що підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру, яка мається в матеріалах справи. Разом із позивачкою спадщину прийняла донька померлого - [PERSON] . На даний час свідоцтво про право власності на квартиру в порядку спадкування позивачка та [PERSON] , не отримали. Особовий рахунок № [NUMBER] і зараз залишився оформлении на [PERSON] , що підтверджується копією рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії за жовтень 2022 року. Тобто відповідачка не є власником майна, договір з нею не укладався, тому не може вважатись належним відповідачем у цій справі. Також зазначив, що позивачем порушено положення щодо строків трирічної позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість з травня 2014 року. 06.08.2022 року представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак у позовній заяві було зазначено, що представник позивача просить розгляд справи провести без участі сторін. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що підтримують свої відзиви на позовну заяву та просять застосувати строк позовної давності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка в т.ч. надається населенню м. Запоріжжя для побутових потреб. Відповідно до п. 2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи. (а.с.13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутня. (а.с.7). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Квартира, в якій зареєстрована відповідачка, підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Позивач у період з 01.05.2014 року по 31.10.2021 року надав на підставі виділеного особового рахунку № [NUMBER] послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване у [ADDRESS] на загальну суму 82 763,75 гривні. У вказаний період відповідачкою було здійснено оплату у розмірі 12\~864,08, тому станом на 31.10.2021 р. сума заборгованості за вказаний період складає 69899,67 грн. та залишається несплаченою (а.с.8-11). Тобто, споживач, скориставшись послугами Концерну, не здійснила повну оплату за надані позивачем послуги. Станом на 31.10.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 69 899,67 гривень, згідно довідки про заборгованість (а.с.6). При цьому, факт надання зазначеної послуги в даному випадку є безспірним та беззаперечним. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до пп. 5 п. 2 ст.7\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданого розрахунку суми позову заборгованість розраховувалась на кількість однієї зареєстрованої особи (а.с.8 -10) Статтею 24 ЗУ «Про\~теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25\~вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами), дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі\~споживача, користуються нарівні зі\~споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за\~зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Сам факт реєстрації та проживання [PERSON] у квартирі за адресою : [ADDRESS] не заперечувався. Представник відповідача [PERSON] скориставшись правом передбаченим вимогами ст.\~267\~ЦК України просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами 1, 5 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч. 1 ст.\~260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253, 255 цього Кодексу. Частинами 1, 2ст.\~264\~ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Період заборгованості визначено позивачем з 01.05.2014 року по 31.10.2021 року, однак з позовом щодо стягнення цієї заборгованості Концерн «Міські теплові мережі» звернувся тільки 19.07.2022 року. Відповідно до розрахунку, наданого Концерном «Міські теплові мережі» за надані послуги за період трьохрічної загальної позивної давності з 01.07.2019 року по 01.11.2021 всього було нараховано до сплати 28 747,87 грн., сплачено 12\~864,08 грн., отже заборгованість яка залишається несплаченою складає 15\~883,79 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial