Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Представник позивачазвернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн. В обґрунтування позову вказував, що в період фактичних шлюбних відносин між сторонами у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Відносини з відповідачем не склалися і позивач з їх спільною дитиною проживають окремо від відповідач, який у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини не надає, у зв`язку із чим позивач була змушена звернутися до суду із відповідною заявою. Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 800 грн. представник позивача вважає, що дані вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими що підлягають задоволенню. Позивач, представник позивача до суду не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення (а.с. 25). Відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав (а.с. 24). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів у силу\~ст. 280 ЦПК України. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.5). Малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру Полтавської територіальної громади ( а.с.6). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровою людиною, здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, він проживає окремо від дитини, участі в її утриманні не приймає, тому суд приходить до висновку, що він має можливість та зобов`язаний виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку кожної дитини, починаючи стягнення з 14.11.2022 (дата звернення до суду (а.с.15) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в позовній заяві представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, які складають 800 грн., на підтвердження чого надав до суду разом із позовом ордер на надання правничої допомоги за договором №10/11/10-22 від 10.11.2022, укладеним між [PERSON] та адвокатом Карауловим О.О. на здійснення її представництва у Криворізькому районному суді Дніпропетровської області. Відповідно до детального опису робіт за договором про надання правової допомоги №10/11/10/-22 від 10.11.2022 [PERSON] сплачено адвокату Караулову О.О. кошти у сумі 800 грн. за надання первинної усної консультації, підготовки та написання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини ( а.с.7). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України. Аналізуючи докази, надані представником позивача на обґрунтування стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновки, що вказані витрати пов`язані із розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним, протилежного відповідачем не доведено, а тому суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved