Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що утворилась за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2022 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи в судове засідання. 29 липня 2022 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 9 вересня 2022 року. 9 вересня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Клопотання мотивовано тим, що згідно відповіді комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 червня 2008 року. Одночасно просила розгляд справи призначений на 9 вересня 2022 року проводити без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Ухвалою від 9 вересня 2022 року клопотання задоволено. Розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2022 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі є споживачем послуг центрального опалення та гарячої води, які постачає їм позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно не сплачували кошти за надані позивачем послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим, за ними утворився борг у розмірі 68 961 грн 92 коп. Відповідачі в добровільному порядку заборгованість не погашають, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Також просить стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. 25 жовтня 2022 року сторони, повідомлені належним чином про розгляд справи до суду не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 30 листопада 2022 року. 30 листопада 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступною датою судового засідання визначено 15 грудня 2022 року. 15 грудня 2022 року сторони повідомлені належним чином в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання в якому остання просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Оскільки відповідачі в судові засідання 25 жовтня та 15 грудня 2022 року не з`явилися, у встановлений судом строк не подали заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без їх участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 1 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП ««Київтеплоенерго». Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а отже є споживачем центрального опалення та гарячої води, які постачає їй позивач за вказаною адресою (а.с.98). Згідно відповіді комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 червня 2008 року, а отже є споживачем центрального опалення та гарячої води, які постачає їй позивач за вказаною адресою (а.с.105-106). Таким чином встановлено, що відповідачі є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачаються позивачем за вказаною адресою. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Вищевказаний Закон містить визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами статті 19 Закону № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Частина 7 статті 26 цього Закону визначає, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З 1 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII). За приписом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами внесеними згідно з Постановою КМУ № 291 від 3 квітня 2019 року). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідачі, будучи споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, не виконували покладений на них договором і законом обов`язок по оплаті зазначених послуг внаслідок чого за період з 1 травня 2018 року по 1 жовтня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 32 522 грн 16 коп., з яких: 14 148 грн 06 коп. - за централізоване опалення та 18 374 грн 10 коп. - за централізоване постачання гарячої води, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як встановлено судом, 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) до Додатки до нього, відповідно до яких ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло права грошової вимоги до боржників, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 36 439 грн 76 коп. Відповідно до умов договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку №1 та/або Договору №2 до Договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене цим договором. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивач прийняв право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті послуги у розмірі 36 439 грн 76 коп. та по будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі не належним чином сплачували за надані їм житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 1 жовтня 2021 року утворилась заборгованість до 1 травня 2018 року за послуги з централізованого опалення в розмірі 31 577 грн 24 коп., заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4 862 грн 52 коп., заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення в розмірі 14 148 грн 06 коп., заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 18 374 грн 10 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води та заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі (31577,24+4862,52+14148,06+18374,10=) 68 961 грн 92 коп., є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 481 грн та 33 грн. витрати пов`язанні з розглядом справи (отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), які підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Одночасно комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» просило стягнути кошти за надання інформації у розмірі 142 грн 60 коп. Згідно п. 1 ст. 140 ЦПК України, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved