Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення завданої шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка з неповнолітньою дитиною проживають в непридатному для життя житловому будинку, який через підземні води руйнується і рішенням виконкому Вилоцької селищної ради Виноградівського району № 98 від 18.10.2006 року громадянку [PERSON] , мешканку [ADDRESS] , взято на облік як таку, що є матір`ю одиночкою і потребує поліпшення житлових умов. Пунктом 3 цього рішення виділено їй комунальну квартиру в [ADDRESS] . Рішенням виконкому Вилоцької селищної ради №116 від 22.10.2008 року пункт 3-5 рішення №98 від 18.10.2006 року визнано такими, що втратили чинність, та виділено їй комунальну квартиру в [ADDRESS] . Однак дана квартира виявилася повністю непридатною для проживання, без вікон, дверей та санвузла. У зв`язку з цим позивачка здійснювала пошук адвоката, який би допоміг їй добитися виділення придатного для проживання житла. У 2011 році вона звернулась за наданням правової допомоги до відповідача - адвоката Киретіва В.В. (№ Свідоцтва - 21/605, Дата видачі свідоцтва: 12.03.2008, Орган, що видав свідоцтво: Закарпатська обласна КДКА, Номер рішення: 196/99. Дата прийняття рішення: 27.02.2008). Предметом надання правової допомоги було виділення позивачці придатного для проживання житла. Відповідач отримав від позивачки 1000 грн авансу, а в подальшому склав адміністративний позов за позовом [PERSON] , [PERSON] до Вилоцької селищної ради про зобов`язання виділити житлове приміщення, який 13.05.2011 р. позивачка подала до Виноградівського районного суду, за що видала адвокату додатково 350 грн. Двічі оплатила по 3000 грн. за поїздки до Львівського апеляційного адміністративного суду, однак ця справа виявилась безрезультатною. Крім того, заплатила 350 грн. за подачу заперечення на апеляційну скаргу відповідача по справі. Потім він сказав, що треба подати інший позов, і позивачка йому заплатила 350 грн. за уже цивільний позов за позовом [PERSON] , [PERSON] до Вилоцької селищної ради про зобов`язання виділити житлове приміщення. Згодом дала також 350 грн. за підготовку апеляційної скарги на ухвалу Виноградівського районного суду від 07.02.2012 р. Однак дана справа також виявилась безрезультатною, і в один момент адвокат її повідомив, що він більше не буде займатись її справою. 09.07.2012 p. матір позивачки подала до суду підготовлений відповідачем цивільний позов за позовом [PERSON] до Вилоцької селищної ради про зобов`язання виділити житлове приміщення, який виявився також неуспішним. Зазначає, що жодного разу до Виноградівського районного суду на судові засідання відповідач не прибував, пішов тільки двічі з позивачкою до Львівського апеляційного адміністративного суду. Відповідач порушив принципи професійної діяльності адвоката, не застосувавши всі законні засоби ефективного вирішення спору на її користь, належним чином не сприяв позитивному для позивачки вирішенню спору. Вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача зазнала майнової шкоди - сплачені відповідачу кошти за неякісно надану правову допомогу. Крім того, незаконними діями відповідача під час надання правової допомоги їй завдана моральна шкода, яку оцінює в 10 000 грн. Просить суд ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 8 400 грн. - матеріальну шкоду (кошти, втрачені внаслідок сплати за надання правової допомоги, що надана неякісно); стягнути з відповідача 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди, що завдана позивачці у зв`язку з неякісно наданою правовою допомогою. Крім цього позивачка подала до суду заяву від 31.08.2021 про долучення до матеріалів справи копії листа адвоката, згідно якої просить суд стягнути з відповідача всі кошти, які вона сплатила відповідачу за надання правової допомоги, а також ті, які у подальшому сплатила іншому адвокатові (а.с. 65-69). Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , вважає їх безпідставним та повідомляє, що як адвокат ніколи не надавав правову допомогу [PERSON] . Відзив мотивано тим, що з позивачкою взагалі не знайомий. Він з`ясував, що позивачка багато років проживає по [ADDRESS] . 29.09.2020 з метою з`ясування обставин позову він відвідав позивачку, де в ході спілкування вона повідомила, що не знайома з ним, бачить його вперше і відповідно ніяких коштів відповідачу ніколи не передавала, а судовими справами займається її мати [PERSON] . Підпис під даною позовною заявою зроблено не нею, а іншою особою. Таким чином, хтось без відома та від імені громадянки [PERSON] подав до суду позов по стягнення завданої шкоди, який підлягає залишенню без розгляду. У позові позивачка посилається на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак на час оформлення доданих до позовної заяви процесуальних документів: адміністративного позову про зобов`язання виділити житлове приміщення (датований 13.05.2011 року), позовної заяви про зобов`язання виділити житлове приміщення (датована 03.02.2012 року) та апеляційної скарги на ухвалу (датована 13.02.2012 року) в Україні діяв інший закон, що регулював діяльність адвокатури - Закон України № 2887-ХІІ від 19.12.1992 року «Про адвокатуру». Відповідно до ст.16 Закону України «Про адвокатуру» порушення вимог цього Закону, інших актів законодавства України, що регулюють діяльність адвокатури, Присяги адвоката України рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії до адвоката можуть бути застосовані такі дисциплінарні стягнення: попередження; зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на строк до одного року; анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. З часу отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю щодо відпоідача, як адвоката, не було відкрито жодного дисциплінарного провадження і громадянка [PERSON] , яка не ніколи не була клієнтом відповідача, відповідно ніколи і не зверталась до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області зі скаргою на відповідача. У зв`язку з наведеним відповідач просить суд у задоволенні позову [PERSON] до відповідача про стягнення завданої шкоди відмовити повністю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі (а.с. 21). Відповідач [PERSON] будичи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з`явився, однак 13.12.2022 подав через канцелярію суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи у його відсутність та відмовити в задоволенні позову повністю. У відповідності до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи без сторін на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закон України «Про адвокатуру»№ 2887-ХІІ від 19.12.1992 року (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом. За ч. 3 ст.12 Закон України № 2887-ХІІ від 19.12.1992 року «Про адвокатуру», якщо договір розривається достроково, оплата праці адвоката провадиться за фактично виконану роботу. У разі неналежного виконання доручення на вимогу громадянина або юридичної особи, які уклали договір з адвокатом чи з адвокатським об`єднанням, внесена плата повертається їм повністю або частково, а при виникненні спору - за рішенням суду. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України зобов`язання виникає з договорів та інших правочинів. В даному випадку угода про надання правової допомоги між сторонами не укладалася. Суд погоджується з твердженнями відповідача, що між ним та позивачкою договірні відносини не існували. За правовою допомогою позивачка до відповідача не зверталася. Відповідно до ст.5 Закону України «Про адвокатуру» адвокати дають консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства; складають заяви, скарги та інші документи правового характеру; посвідчують копії документів у справах, які вони ведуть; здійснюють представництво в суді, інших державних органах, перед громадянами та юридичними особами; подають юридичну допомогу підприємствам, установам, організаціям; здійснюють правове забезпечення підприємницької та зовнішньоекономічної діяльності громадян і юридичних осіб, виконують свої обов`язки відповідно до кримінального процесуального законодавства у процесі досудового розслідування. Відповідно до ст.16 Закону України «Про адвокатуру» порушення вимог цього Закону, інших актів законодавства України, що регулюють діяльність адвокатури, Присяги адвоката України рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії до адвоката можуть бути застосовані такі дисциплінарні стягнення: попередження; зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на строк до одного року; анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Разом з цим відносно відповідача, як адвоката, не було відкрито жодного дисциплінарного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка стверджує, що на протязі 2011-2012 років сплатила відповідачу суму в 8 400 грн за надання правової допомоги , однак надана допомога була неякісною, придатне для проживання житло їй виділено не було. Проте до позовної заяви не надано доказів на підтвердження слати позивачкою відповідачу зазначеної суми коштів. Отже, відповідач не порушив права позивачки. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки між сторонами спору договору про надання правової допомоги укладено не було, факт передачі позивачкою відповідачу грошових коштів жодним доказом не підтверджено, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, слід відмовити. Відповідно до ч .ч. 3, 4 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 10 000 грн моральної шкоди, суд зазначає, що вказана вимога є похідною від попередньої (основної) позовної вимоги. Тож за відсутності правових підстав для задоволення основної позовної вимоги, відсутні й підстави для задоволення похідної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Отже, у задоволенні позову належить відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed