Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

В березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної шкоди, в якій просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» матеріальні збитки внаслідок пошкодженого майна у розмірі 47 043 грн. 86 коп.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» матеріальні збитки у розмірі 1200 грн. 00 коп. за відшкодування витрат пов`язаних на встановлення матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Представник позивача Молдаван В.Ю. за ордером про надання правової допомоги [PERSON] (а.с.13) подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача(а.с.97); подав відповідь на відзив(а.с.59-61). Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» надав відзив на позовну заяву(а.с.52-53), заперечення на відповідь на відзив(а.с.72-74), та пояснення(а.с.94-96),в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, ознайомившись з відзивом на позов, відповіддю на відзив та поясненнями, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що 23 березня 2018 року на нерегульованому перехресті по автодорозі Т0410 поблизу м. Підгородне, Дніпровського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MAN, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Власником автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] є позивач про справі [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля MAN, державний номерний знак [NUMBER] яким керував [PERSON] застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АМ5758076, який діяв на дату ДТП(а.с.46). Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року водія автомобіля MAN, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.(а.с.18). 28 березня 2018 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» з повідомленням про ДТП, яке зареєстровано того ж дня за №4062(а.с.38). Також [PERSON] було направлено листи щодо участі в огляді пошкодженого транспортного засобу ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER] 03 квітня 2018 року(а.с.39-41). 03 квітня 2018 року судовий експерт Дроздов Ю.В. склав висновок, згідно якого вартість відновлювальних робіт з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 47 043 грн. 86 коп.(а.с.20-37). Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У відповідності до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є зокрема неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством встановлено чіткі строки подання саме заяви про страхове відшкодування, доказів направлення якої страховій компанії стороною позивача не надано, а отже суд приходить до висновку про невиконання позивачем вимог закону щодо обов`язкового подання заяви про страхове відшкодування у встановлений законом термін. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідача не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed