Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення особи [PERSON] ; встановлення факту постійного проживання [PERSON] у неповнолітньому віці разом зі своєю матір`ю [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року; встановлення факту перебування [PERSON] у громадянстві колишнього СРСР. Заяву мотивовано наступним, що [PERSON] народився [INFO] в пос. Спорне Ягоднинського району Магаданської області, Російської Федерації. Його мати [PERSON] , [INFO] , українка, 30 серпня 1991 року уклала шлюб і отримала шлюбне прізвище [PERSON] , померла [INFO] у с. Малютинці Пирятинського району Полтавської області, де постійно проживала з 1988 року. Батько [PERSON] , [INFO] , росіянин, проте з ним з 1988 року заявник родинні зв`язки не підтримує. Сестра заявника [PERSON] , українка, [INFO] , зареєстрована у [ADDRESS] . З 1988 року [PERSON] навчався в Малютинській загальноосвітній школі Пирятинського району Полтавської області, де в 1991 році отримав неповну середню освіту. 27 грудня 1990 року був паспортований паспортом громадянина СРСР. 01 вересня 1991 року вступив до професійно-технічного училища [ADDRESS] , яке закінчив 30 червня 1994 року та отримав посвідчення водія кат. «В», [PERSON] . Строкову військову службу в ЗС України не проходив, оскільки 03.04.1995 комісією при Пирятинському РВК визнаний непридатним до військової служби в мирний час. З 1994 року по 2005 рік [PERSON] працював у КСП ім. Фрунзе (Малютинська сільська рада Пирятинського району Полтавської області), де отримав право на земельну частку (пай). У грудні 1997 року вироком Пирятинського районного суду був засуджений до позбавлення волі та з січня 1998 року до березня 1999 року відбував реальну міру покарання у селищі Затурино Полтавського району Полтавської області у виправній колоній №64, а з весни 1999 року до 07 липня 2001 року відбував невідбуту частину покарання у Дергачівській виправній колонії №109 у Харківській області. 27 серпня 2005 році за місцем мешкання заявника у с. Малютинці Пирятинського району Полтавської області сталась пожежа, під час якої згоріли оригінали його документів: паспорт, військовий квиток, посвідчення водія та інші. З того часу намагання відновити знищені пожежею документи позитивного результату не дали, за виключенням отримання тимчасового посвідчення замість військового квитка. Звернення Крилова до Державної міграційної служби України з приводу отримання паспорта замість знищеного позитивних результатів не дали тому, що звернення з відповідною заявою до територіального підрозділу ДМС України можливе лише з одночасним наданням судового рішення, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня чи 13 листопада 1991 року, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України та особи, незалежно від риси, кольору шкіри, …. мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності цим Законом (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2021 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року. [PERSON] повторно звернувся до Пирятинського сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області з приводу паспортування його паспортом громадянина України, проте було відмовлено, оскільки необхідно встановити у судовому порядку наступні факти, що мають юридичні значення: особи [PERSON] ; постійного проживання [PERSON] у неповнолітньому віці разом зі своєю матір`ю [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року; перебування [PERSON] у громадянстві колишнього СРСР. Таким чином [PERSON] вимушений звернутися до суду про встановлення вказаних фактів. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 9 листопада 2022 року відкрито провадження у справі. 12 грудня 2022 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області за клопотанням заявника [PERSON] , заяву [PERSON] , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] у неповнолітньому віці разом зі своєю матір`ю [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року залишено без розгляду. 29 листопада 2022 року до суду від представника заінтересованої особи, завідувача Пирятинського сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області О. Марченко надійшли пояснення, які обґрунтовано наступним. До УДМС звернувся [PERSON] із заявою від 17.12.2021 про видачу Пирятинським сектором Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області йому довідки про встановлення особи та про те, що за станом на 24.08.1991 він перебував у громадянстві колишнього СРСР (вх. № 1625/5335-22). Проведеною перевіркою за обліками Державної міграційної служби України відомості щодо документування [PERSON] паспортом громадянина колишнього СРСР відсутні. Разом з тим, встановлено реквізити паспорта [PERSON] , так як останній відбував покарання в Дергачівській виправній колонії № 109 серія Ш-ФК № 519650 виданий 27.12.1990 року Спорнинським ОМ ОВД Ягоднинського РИК Магаданської області. З огляду на вищевикладене заявнику було рекомендовано звернутися до суду із заявою для встановлення особи заявника та факту перебування у громадянстві колишнього СРСР. Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що на території області компетентними органами [PERSON] громадянином України не реєструвався. Також встановлено, що за обліками УДМС України в Полтавській області інформація щодо документування паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року/паспортом громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] відсутні. Таким чином, у заявника відсутні підстави для звернення з заявою про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформлення паспорта громадянина України вперше. Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Подану заяву підтримав з викладених в ній підстав, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області просила суд врахувати при прийнятті рішення надані пояснення. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали до суду письмові пояснення у яких підтвердили, що заявника знають давно, вони є односельцями, а [PERSON] рідною сестрою заявника, зазначили, що він проживав у с. Малютинці Пирятинського району Полтавської області разом із сестрою та матір`ю, відвідував школу, яку закінчив у 1991 році, після її закінчення до 1994 навчався у професійно технічному училищі с. Лазірки Полтавської області, по закінченню якого працював у колгоспі ім. Фрунзе. Отримав паспорт громадянина СРСР, який втратив у результаті пожежі в хаті в якій він проживав з матір`ю, сестрою та відчимом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин: 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. З ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, - на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши, як доказ, письмові пояснення свідків, матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] як військовозобов`язаному [INFO] видано тимчасове посвідчення № [NUMBER] та прийнято на військовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 837 (а.с. 7). Відповідно копії довідки виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради № 291/18-09 від 17.12.2021, згідно відомостей ведення прописки в книзі № 2 Малютинської сільської ради [PERSON] [INFO] , прибув та був зареєстрований у с. Малютинці Пирятинського району Полтавської області (вулиця та номер не вказано) з 28.10.1987 по теперішній час (а.с. 8-10). З 01 вересня 1991 року до 30 червня 1994 року [PERSON] навчався у професійно-технічному училищі № 46 с. Лазірки Полтавської області, що підтверджується копією довідки від 20.07.2022 № 310 (а.с. 17). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.10.2021 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року (а.с. 11-13). З вказаним рішенням [PERSON] звернувся до Пирятинського сектору УДМС України в Полтавській області щодо видачі довідки про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року він перебував в громадянстві колишнього СРСР. Проте, 14.01.2022 йому надійшла відмова в оформленні та видачі паспорту, оскільки ним не в повному обсязі подані документи, необхідні для цього та рекомендовано звернутися до суду із заявою для встановлення факту (фактів), що мають юридичне значення, зокрема для встановлення факту проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 1991 рік, встановлення особи заявника та перебування у громадянстві колишнього СРСР (а.с. 14). Судом також встановлено, що [PERSON] було засуджено 24.03.1998 року Пирятинським районним судом Полтавської області до позбавлення волі. Відповідно до взятих з архіву матеріалів кримінального провадження, зокрема копії обвинувального акту та вироку суду вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є уродженцем селища Спорне Ягоднинського району Магаданської області (а.с. 38-42, 43-46). З січня 1998 року по липень 2001 року [PERSON] відбував покарання спочатку у виправній колонії № 64 с. Затурино Полтавського району, а пізніше у Дергачівській виправній колонії № 109 у Харківській області. Відповідно до Фототаблиці № 1 наданої до протоколу відтворення обстановки та обставин події від 20.02.1998 року за участі [PERSON] можна встановити особу останнього (а.с. 37, 47). Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦГІК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 року затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] на території колишнього СРСР. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Як встановлено пунктом 117 Порядку провадження за заявами та поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України головне управління міграційної служби, за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Відповідно до\~листа начальника\~колонії 313/109\~МВС України\~в Харківській\~області від\~16.06.1999\~року,\~що міститься\~при матеріалах\~кримінальної справи\~№ 1-50/1998\~р.,\~в особовій\~справі засудженого громадянина [PERSON] містився паспорт на останнього старого зразка (громадянина СРСР) серія [NUMBER] виданий 27.12.1990 року Спорнинським ОМ ОВД Ягоднинського РИК Магаданської області (а.с. 36). Станом на 30.12.2020, відповідно до наданої відповіді Дергачівської виправної колонії (№ 109), [PERSON] , [INFO] , відбував покарання у період з 1999 року по 2001 рік, звільнений по відбуттю строку покарання до с. Малютинці, Пирятинського району, Полтавської області. Іншу інформацію надати не має можливості, оскільки особова справа [PERSON] знищена по кінцю строку зберігання (а.с. 15). Виходячи із змісту п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт перебування [PERSON] , [INFO] , у громадянстві колишнього СРСР. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги, що рішення суду про встановлення такого факту є підставою для встановлення належності заявника до громадянства України та документування паспортом. З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено також особу [PERSON] , що підтверджується даними внесеними до матеріалів кримінальної справи та письмовими поясненнями свідків. Таким чином, дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення, оскільки спосіб захисту прав та інтересів, обраний заявником, є єдиним способом для відновлення прав останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved