Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Зазначений позов [PERSON] мотивував тим, що 29.01.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті якої належному йому на праві власності автомобілю марки «DAEWOO LANOS», державний номер знак (далі д.н.з.) [NUMBER] , завдано значної майнової шкоди. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.02.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З метою відшкодування йому завданої у результаті ДТП шкоди, він звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі ПрАТ «СК «УНІКА»), в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Одночасно він також оплатив за особисті кошти СОД ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» 1\~700 грн за послуги з визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням належному йому на праві власності транспортному засобу. Згідно з ремонтною калькуляцією № 00401740 від 19.03.2021 до Звіту № 9963 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, підготовленого ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» (підготовлений за ініціативою ПрАТ «СК «УНІКА») вартість відновлювального ремонту склала 29 9885,66 грн, а вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) 18\~281,21 грн. ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 16\~481,43 грн, що майже удвічі менше від визначеної оцінки вартості відновлювального ремонту, проведеної незалежною експертною установою (ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг»). Також таким, що не оспорюється є факт ДТП, вина відповідача та отримання ним, як потерпілим, від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 16\~481,43 грн. Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 15\~204,23 грн із розрахунку 13\~504,23 грн + 1\~700 грн, де 13\~504,23 грн різниця між виплаченою йому страховиком сумою страхового відшкодування та вартість відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП (29\~985,66 грн 16\~481,43 грн); 1\~700 грн послуги з визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортному засобу. Різниця між виплаченою йому страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахування зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, тому саме відповідач, як винна особа в ДТП, зобов`язаний сплатити йому таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також вартість послуги з визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням його транспортному засобу. 15.04.2021 він звернувся з претензією до відповідача, яка отримана ним 29.04.2021, проте залишена без задоволення. Також йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що в результаті тривалого невикористання автомобіля було порушено його звичний устрій життя впродовж часу необхідного для ремонту автомобіля, тривалий час він не міг використовувати транспортний засіб, вчасно дістатися до роботи та повернутися з роботи, порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушено стосунки з оточуючими людьми, настали інші негативні наслідки (додаткове витрачання коштів, хвилювання, стрес, негативний психоемоційний стан, пошук грошових коштів на ремонт пошкодженого автомобіля, тощо). Враховуючи викладене, [PERSON] просив стягнути з відповідача на свою користь 22\~204,23 грн, з яких: на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП 15\~204,23 грн, з яких: 13\~504,23 грн різниця між виплаченою йому страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП (29\~985,66 грн 16\~481,43 грн), 1\~700 грн послуги з визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] ; та 7\~000 грн на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача. 03.09.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у цій справі та призначено підготовче судове засідання на 26.10.2021 о 11-45 год. 20.10.2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно з Полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030327/4450/0000237 від 10.08.2020 він застрахував свою майнову відповідальність в частині відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Сеат», д.н.з. [NUMBER] у ПрАТ «СК «УНІКА» на період з 17.08.2020 до 16.08.2021. Загальна страхова сума (загальний ліміт відповідальності) 1\~500\~000 грн, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 50\~000 грн, за шкоду заподіяну майну третіх осіб 1\~450\~000 грн. ПрАТ «СК «УНІКА» визнала вказану ДТП страховим випадком та виплатила позивачу 16\~481,43 грн. Оскільки його майнова відповідальність перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», ліміт відповідальності встановлено у розмірі 1\~500\~000 грн, що покриває вимоги за цим позовом, тому і відповідати повинна саме страхова компанія. Також він не погоджується з розміром моральної шкоди, оскільки позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив визначаючи такий розмір, з чого він складається та, якими доказами підтверджується. 20.10.2021 [PERSON] подав клопотання про залучення співвідповідача до участі у розгляді, в якому просив залучити до участі у справі як співвідповідачем ПрАТ «СК «УНІКА», оскільки він застрахував свою майнову відповідальність перед третіми особами у ПрАТ «СК «УНІКА». 23.10.2021 від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити його позов, оскільки страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування у меншому розмірі від визначеної оцінки вартості відновлювального ремонту, проведеної незалежною експертною установою. Виплаченої йому суми недостатньо для відновлення транспортного засобу після ДТП та приведення його у стан придатний для експлуатації. Також він вважає, що саме відповідач повинен відповідати за цим позовом, тому заперечує проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача страхової компанії. 26.10.2021 у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи призначено на 21.01.2022 на 12-30 год. 28.10.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання [PERSON] про залучення співвідповідача у цій справі залишено без задоволення. Залучено ПрАТ «СК «УНІКА» як третю особу без самостійних вимог на предмет спору. Роз`яснено залученій третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, їх право на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву, викладення своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову з дотриманням вимог, встановлених ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України. 21.01.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області, оформленою протоколом судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 09.02.2022 на 16 год. 09.02.2022 справа знята з розгляду на підставі Розпорядження голови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 3 від 01.02.2022 про посилення введених карантинних обмежень в роботі суду. Розгляд справи призначено на 10.03.2022 на 10-10 год. 10.03.2022 справа знята з розгляду на підставі розпорядження в. о. голови Києво-Святошинського районного суду Київської області № 5 від 24.02.2022 та опублікованих рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022. Розгляд справи призначено на 21.06.2022 на 15-15 год. 21.06.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 25.07.2022 на 15-20 год, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. 25.07.2022 року до суду надійшла заява адвоката Євсєєва В. В., в якій заявник просив відкласти розгляд справи призначений на 25.07.2022 о 15-20 год, у зв`язку з його зайнятістю у Печерському районному суді м. Києва. 25.07.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області, оформленою протоколом судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2022 на 12-30 год. 10.10.2022 розгляд справи відкладено на 01.12.2022 о 11-00 год, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Києві та Київській області. У судове засідання 01.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника. Позов підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.02.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) грн в дохід держави. Під час розгляду зазначеної справи судом встановлено, що [PERSON] 29.01.2021 о 14 год 35 хв, в м. Києві на вул. Волгоградській, керуючи транспортним засобом марки «Сіат», д.н.з. [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя з вул. Волгоградської на заборонений сигнал світлофора «Червоний» та скоїв зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по вул. Солом`янській та мав намір повністю закінчити маневр на зелений сигнал світлофору, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 8.7 (е) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з ремонтною калькуляцією № 00401740 від 19.03.2021 вартість робіт складає 5\~757,50 грн, фарбування 7\~173,11 грн, запасних частин 17\~055,05 грн, загальна вартість ремонту 29\~985,66 грн. Згідно з Звітом № 9963 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеним 19.03.2021 ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» на замовлення ПрАТ «УНІКА», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки становить 18\~281,21 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Відповідно до страхового акта/наказу ПрАТ «СК «УНІКА» № 00401740 від 19.03.2021 прийнято рішення виплатити [PERSON] шляхом перерахування страхове відшкодування, визначене на підставі звіту експерта в розмірі 16\~481,43 грн. 04.02.2021 року між [PERSON] (замовник) та ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» (виконавець) було укладено договір № 04/02-ТЗ про проведення автотоварознавчого дослідження (оцінки) ТЗ, згідно з яким виконавець зобов`язався провести (автотоварознавче дослідження) транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] , визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ без ВТВ. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 04/02-ТЗ від 04.02.2021 прийнято від [PERSON] 1\~700 грн на підставі договору № 04/02-ТЗ від 04.02.2021 про оцінку автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] . Згідно з звітом № 04/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. [NUMBER] від 05.02.2021 вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 48\~528,14 грн, а вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу 33\~440,63 грн. 15.04.2021 [PERSON] направив [PERSON] претензію на суму 18\~658,20 грн, в якій вимагав упродовж семи днів з дати її отримання сплатити йому 18\~658,20 грн (16\~958,20 грн різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим ним страховим відшкодуванням + 1\~700 грн витрати, які він додатково поніс замовляючи послуги з визначення вартості матеріального збитку). У разі несплати він буде вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Зазначену претензію [PERSON] отримав 29.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також судом встановлено, що між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Поліс добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030327/4450/0000237 від 10.08.2020, згідно з п.п. 8.2. п. 8 якого субліміт в межах загальної страхової суми за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 1\~450\~000 грн. Відповідно до п. 12 Полісу строк дії договору з 00 год. 00 хв. 17.08.2020 до 24 год. 00 хв 16.08.2021. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Учасниками цивільних відносин є фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором \~(частина перша статті\~5 ЦПК України). Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У цій справі сторонами не оспорюється факт ДТП за їх участі, наявність вини відповідача та отримання позивачем від страхової компанії суми страхового відшкодування у розмірі 16\~481,43 грн. Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті\~38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Викладене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04\~липня 2018\~року у справі №\~755/18006/15-ц, (провадження №\~14-176цс18), який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до\~статті 9\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страхова\~сума \~це грошова\~сума,\~у межах\~якої страховик\~зобов`язаний здійснити\~виплату страхового\~відшкодування відповідно\~до умов\~договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50\~000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Згідно з Полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030327/4450/0000237 від 10.08.2020 страховиком відповідача з страховим лімітом 1\~450\~000 грн на час вчинення ДТП була третя особа. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від\~13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від\~17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від\~30 жовтня 2019\~року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від\~21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, спірні правовідносини, які виникли між відповідачем та його страховиком ПрАТ «УНІКА» регулюються умовами, визначеними у договорі, оформленому Полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030327/4450/0000237 від 10.08.2020, та правилами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 497/470/2021 (провадження № 61-20047св21). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] майнової шкоди в розмірі 15\~204,23 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що у спірних правовідносинах діє принцип повного відшкодування шкоди, який закріплений у ст. 1166 ЦК України, та реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу. Відповідно до зазначених норм особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто особа, діями якої завдана шкода та яка застрахувала свою цивільну відповідальність, є належним відповідачем у справі, оскільки у разі недостатності виплаченої потерпілому суми страхової виплати, вона є зобов`язаною особою зі сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Оскільки у цій справі встановлено, що ПрАТ «СК «УНІКА» цілком виконало обов`язок зі сплати страхового відшкодування у межах лімітів визначних договором страхування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, то залучення його до участі у справі як співвідповідачем не було необхідним для вирішення цього спору судами по суті. Крім того,\~всилу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).\~\~ Встановлено, що [PERSON] внаслідок дій [PERSON] отримав душевні і моральні страждання, також був порушений нормальний ритм його життя. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оцінюючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, в частині стягнення моральної шкоди, в розмірі 1 000 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1453,06 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial