Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

У жовтні 2022 року Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальний відділ служби у справах дітей, посилаючись на те, що на контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради перебуває неповнолітня [PERSON] , [INFO] та малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначав, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] та малолітніми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання батька дітей - [PERSON] , [INFO] , згідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 10 листопада 2021 року та від 11 листопада 2022 року: паспорт [NUMBER] , виданий ОО Кишинів, Республіка Молдова 28 жовтня 2005 - документально не підтверджено. Вказував, що відповідно до листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14 липня 2022 року №886 ССД/01-29, інформація про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в департаменті відсутня. На теперішній час місцезнаходження та місце реєстрації батька дітей невідомо. Наказами служби у справах дітей Одеської міської ради від 05 листопада 2021 року № 139, 140, 141, 142 діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як діти, які проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 05 листопада 2021 року №500/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення» та листа КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 08 листопада 2021 року № 643, діти доставлені до вказаного центру. Згідно листа центра соціальних служб Одеської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 04/01-3601 батько дітей [PERSON] , з дітьми не бачився понад 2 роки. Зазначав, що наказами служби у справах дітей Одеської міської ради від 05 листопада 2021 року № 250, 251, 252, 253 діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , поставлені на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року (справа №521/18862/21) дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було відібрано у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Позивач вказував, що відповідно до акту бесіди служби у справах дітей Одеської міської ради та пояснень мати дітей [PERSON] від 08 липня 2022 року було з`ясовано, що діти народжені у шлюбі. Останні роки з чоловіком проживала у Придністровській Молдавській Республіці. [PERSON] зловживав спиртними напоями, не давав грошей на утримання дітей, а у 2017 році мати з дітьми повернулась з Придністров`я до Одеси. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року (справа №521/9885/14-ц) було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, але останній аліменти не сплачує. 15 липня 2022 року КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» надало клопотання за №232 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей, в якому зазначено, що за період перебування дітей в центрі батько жодного разу не приходив до них та не цікавився їх подальшою долею. Зазначав, що згідно повідомлення Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 26 липня 2022 року №5/6-13232 [PERSON] , [INFO] , раніше під вартою не утримувався та станом на 21 липня 2022 року не утримується. Вказував, що відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 14 вересня 2022 року не з`явився. Вважає, що вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей. Зазначав, що 14 вересня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та підготовлено відповідний висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 29 вересня 2022 року №1845/01-20. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для відповідного віку кожної дитини до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 77-78). Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 96). Представник позивача, діюча за довіреністю від 05 січня 2022 року в судове засідання не з`явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надала заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи за її відсутності Раніше надав висновок органу опіки та піклування від 29 вересня 2022 року щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав (а.с. 85). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 79, 83, 98). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, діюча за довіреністю від 28 вересня 2022 року не з`явився, про час і місце слухання справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надала заяву про слухання справи за її відсутністю (а.с. 92, 94). У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. За положеннями ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 16, 17, 18, 19, 20-21, 22-23, 24-25, 26-27). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 726 (а.с. 15). Заочним рішенням Малиновького районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті на утримання трьох дітей, а саме [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 3000,00 грн. (по 1000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 68, 100-101). Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року (справа №521/18862/21) дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було відібрано у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав на тимчасове влаштування дітей до державного закладу на повне державне забезпечення та з [PERSON] були стягнути аліменти на утримання дітей (а.с. 55-57). Встановлено, що відповідно до наказів служби у справах дітей Одеської міської ради від 05 листопада 2021 року за №139, 140, 141, 142 на контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради перебували неповнолітня [PERSON] , [INFO] та малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які були поставлені на облік, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, та проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 70, 71, 72, 73). Згідно інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 14 липня 2022 року №886 ССД/01-29, місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровано разом з їх матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Інформація про реєстрацію місця проживання/перебування батька дітей - [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] на території м. Одеси, відсутня (а.с. 28). На теперішній час місцезнаходження та місце реєстрації батька дітей [PERSON] , [INFO] невідомо. Відповідно до довідки відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 13 жовтня 2022 року [PERSON] , [INFO] в м. Одесі та Одеської області не значиться (а.с. 76). На підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 05 листопада 2021 року №500/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та тимчасове влаштування дітей до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення» та листа КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 08 листопада 2021 року №643, діти були доставлені до вказаного центру (а.с. 29-30, 65). Крім того, на кожну дитину, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини (а.с. 31-35, 36-40, 41-45, 46-50). Встановлено, що наказами служби у справах дітей Одеської міської ради від 05 листопада 2021 року № 250, 251, 252, 253, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були поставлені на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування(а.с. 51, 52, 53, 54). Згідно листа центра соціальних служб Одеської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 04/01-3601 батько дітей, відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , з дітьми не бачився понад 2 роки (а.с. 59). Відповідно до акту бесіди служби у справах дітей Одеської міської ради та пояснень мати дітей [PERSON] від 08 липня 2022 року було з`ясовано, що діти народжені у шлюбі. Останні роки з чоловіком проживала у Придністровській Молдавській Республіці. [PERSON] , [INFO] , зловживав спиртними напоями, не давав грошей на утримання дітей. У 2017 році мати з дітьми повернулась з Придністров`я до Одеси (а.с. 60, 61, 64, 69). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , аліменти на дітей не сплачує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Встановлено, що 15 липня 2022 року КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» на ім`я начальника Малиновського територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради надало клопотання за № 232 щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено, що за період перебування дітей в центрі батько дітей [PERSON] жодного разу не приходив до них та не цікавився їх подальшою долею (а.с. 63). Згідно повідомлення Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 26 липня 2022 року №5/6-13232 [PERSON] , [INFO] , раніше під вартою не утримувався та станом на 21 липня 2022 року не утримується. Встановлено, що 14 вересня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та підготовлено відповідний висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 29 вересня 2022 року №1845/01-20. Судом встановлено, що відповідач не піклується про своїх дітей, не проявляє жодної заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом їх здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дітьми освіти, та взагалі з ними не спілкується. Отже відповідач вихованням дітей не займається, матеріально їх не забезпечує. Діти повністю знаходяться на вихованні та утриманні держави. До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , прийшов орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради,який дав відповідний висновок від 29 вересня 2022 року №-1845/01-20 (а.с. 8-11). Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні та утриманні неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не приймає, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не займається їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Доказів, що спростовують зазначене відповідачем суду не надано. У відповідності до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За положеннями ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з дітьми не спілкується і матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Діти ні спілкуються з батьком. За таких обставин, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймаючи участі у вихованні та утриманні своїх дітей. Таким чином, позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам малолітніх дітей. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як було встановлено судом, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання трьох дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 3000,00 грн. (по 1000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] судом не стягувались (а.с. 68, 100-101). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює неофіційно, отримує дохід, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, імперативну норму про можливість зміни розміру аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, не погіршать їх матеріального становища і визначення указаного позивачем розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей, а саме стягнути з [PERSON] аліменти: на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 06 жовтня 2022 року та до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно; на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 06 жовтня 2022 року та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно; на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 06 жовтня 2022 року та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно; на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 06 жовтня 2022 року та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., від сплати яких позивач звільнений. Оскільки позовні вимоги задоволенні, то судовий збір стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved