Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця починаючи стягувати їх від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Вказуючи на те, що вона з [PERSON] з 10 жовтня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. За наявною у позивача інформацією відповідач працює, має стабільний дохід. Як відомо позивачу, інших осіб на утриманні відповідача немає, тому він не має можливість приймати участь в матеріальному утриманні дитини, проте останнім часом самоусунувся від виконання свого обов`язку по утриманню дитини. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 17). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2022 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката\~Зінченко М.М. про\~зупинення провадження\~у цивільній\~справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено (а.с. 40-41). Відповідно до наданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, зазначено, що в позовній заяві від 19.08.2022 року Позивач зазначає, що «за станом на сьогоднішній день малолітня донька сторін проживає з позивачем ятка перебуває на її утриманні. Вказане стверджується довідкою депутата Васильківської міської ради VІІ скликання [PERSON] від 18.08.2022 року. За наявною у позивача інформацією відповідач працює, має стабільний дохід. Як відомо позивачу, інших осіб на утриманні відповідача немає, тому він не має можливість приймати участь в матеріальному утриманні дитини, проте останнім часом самоусунувся від виконання свого обов`язку по утриманню дитини. Оскільки відповідач відмовляється надавати кошти на утримання дитини добровільно, позивач вимушена звертатися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки. За таких обставин, враховуючи потреби доньки сторін, позивач вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) відповіно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви до суду». Однак, [PERSON] не погоджується з доводами Позивача, та вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки [PERSON] здійснював повне утримання дружини, доньки та належним чином виконував свої обов`язки, а саме: [PERSON] здійснював оплату комунальних платежів, а саме за електроенергію за адресою: [ADDRESS] з 02.05.2019 року по 12.07.2022 року на загальну суму 11098,64 грн.; [PERSON] здійснював перерахування на карту [PERSON] з 21.02.2019 р. по 27.12.2019 року в сумі 68 485 грн.; [PERSON] здійснював оплату за оренду квартири в 2019 році по 3000 грн./щомісячно за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] здійснював перерахування на карту [PERSON] з 14.02.2020 р. по 31.12.2020 року в сумі 26 740 грн.; [PERSON] здійснював оплату за оренду квартири в 2020 році по 3000 грн./щомісячно за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] здійснював перерахування на карту [PERSON] з 15.01.2021 р. по 15.10.2021 року в сумі 63 200 грн.; [PERSON] здійснював оплату за оренду квартири в 2021 році по 4000 грн./щомісячно за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] здійснював перерахування на карту [PERSON] з 06.03.2022 р. по 24.06.2022 року в сумі 33 500 грн.; [PERSON] здійснював оплату за оренду квартири в 2022 році по 2000 грн./ за січень, лютий, березень 2022 року щомісячно за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] здійснював перерахування за опалення за адресою: [ADDRESS] за 2021 р. у сумі - 10 200,00 грн.; [PERSON] здійснював перерахування за оренду адресою: [ADDRESS] за січень 2022 р. - 4000,00 грн. Крім того, [PERSON] відкрив рахунок для своєї доньки - [PERSON] та за період 01.08.2021 р. по 31.12.2021 р. здійснив зарахування на цей рахунок 8 794,87 грн., з яких було витрачено 6 244,31 грн., а за період з 31.12.2021 р. по 14.08.2022 р. сума зарахувань становила 55 599,93 грн., з яких було витрачено 52 951,69 грн. Тому, будь-які формулювання в позовній заяві що Відповідач ( [PERSON] ) відмовляється здійснювати утримання своєї малолітньої дитини, дружини та оплати комунальних послуг весь час, аж до моменту, коли була подана ця безпідставна позовна заява про стягнення аліментів. [PERSON] категорично заперечує проти стягнення аліментів на даний момент, оскільки відсутність рішення суду, яке набрало законної сили про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини унеможливлює розгляд справи про стягнення аліментів між тими ж сторонами ( [PERSON] та [PERSON] ) То ж рішення суду у справі №362/3270/22 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини матиме суттєве преюдиційне значення для вирішення справи 362/3280/22 про стягнення аліментів. Тому вважають, що справа №362/3280/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів може бути розглянута Васильківським міськрайонним суд Київської області до рішення Васильківським міськрайонним суд Київської області справи №362/3270/22 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини за позовом [PERSON] до [PERSON] до набрання рішенням по заві №362/3270/22 законної сили (а.с.47-85). Представник відповідача [PERSON] направила до суду відповідь на відзив в якому зазначає, що не погоджується із твердженнями відповідача, оскільки відповідач, який вже тривалий час не проживає з родиною не в повній мірі обізнаний про витрати позивача на дитину. Так дійсно до червня 2022 року відповідач періодично перераховував кошти на карту позивача на утримання доньки. Проте вказані перерахунки були не регулярними. Бувало, що відповідач по декілька місяців поспіль не перераховував кошти на утримання дитини. Саме ця обставина змусила позивача звернутися до суду для стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.93-94). Представник позивача до суду не з`явилася, направила клопотання про розгляд справи у їх відсутності та позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Зінченко М.М. в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позов є передчасним бо не розглянуто позов про визначення місця проживання дитини. Суд, заслухавши представника відповідача, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами\~ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебувають з 10 жовтня 2009 року у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Як вбачається із довідки виданою депутатом Васильківської міської ради Кухаренко І.В., який підтверджує той факт, що [PERSON] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] проживають за адресою [ADDRESS] та дочка дійсно знаходиться на утриманні матері (а.с. 9). Відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2022 року вбачається, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (а.с.31). Як вбачається із наданих квитанцій сплачувалися кошти за послуги з теплопосточання (а.с.58-68). Як вбачається із наданих роздруківок по рахунку [PERSON] ним перераховувалися кошти на розрахунковий рахунок [PERSON] кошти (а.с.69). Звертаючись з позовом про стягнення аліментів, позивачка посилається на те, що відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має змогу, на утриманні непрацездатних немає та на користь інших осіб аліменти не сплачує. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного Кодексу (далі -СК України)\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 180 СК України\~визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~ст.182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3\~ст. 182 СК України\~\~визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів За положеннями\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Пунктом 17 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України Про\~застосування\~судами\~окремих норм\~Сімейного\~кодексу\~України при\~розгляді\~справ\~щодо батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів\~№\~3\~від\~15.05.2006\~р. передбачено, що згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного\~кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до положень ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.ч. 1, 2\~ст. 12 Закону \~України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Вказана правова позиція узгоджується в постанові Верховного Суду\~від 31 жовтня 2018 року № \~461/4936/16.\~ \~ \~ \~ \~\~ \~ Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 р. 2618 гривень. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що відповідач є працездатною особою і має доходи; він не має інших неповнолітніх дітей, осіб, на утримання яких з нього були б стягнуті аліменти в спростування цього відповідачем доказів суду надано не було. \~ \~ Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених\~ст.188 СК, на даний час судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Суд, враховуючи, що дочка проживає разом з матір`ю, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, її вік, стан здоров`я, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає за можливе та доцільне стягнути із відповідача на користь позивачки на утримання їхньої спільної дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. \~\~Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулася 19 серпня 2022\~року, у зв`язку з чим суд вважає можливим присудити аліменти з 19 серпня 2022 року, а саме з дня подачі позову до суду. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь Держави в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved