Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП», [PERSON] про визнання недійсним договорів та визнання права власності на транспортний засіб, в якому він просить визнати недійсним договір комісії №6726/20/044452 від 22.02.2020 р., укладений між [PERSON] та ТОВ «М.В.Л. ГРУП»; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №6726/20/044452 від 22.02.2020 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» та [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ» модель ATEGO 1828, тип «вантажний - спеціальний паливозаправник», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ» модель ATEGO 1828, тип «вантажний - спеціальний паливозаправник», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску; відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.04.2019 року позивачу на праві власності належав транспортний засіб марки «MERCEDES- BENZ», модель «ATEGO 1828», тип "вантажний - спеціальний паливозаправник", номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 22 лютого 2020 між нібито Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» був укладений договір комісії № 6726/20/044452, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» зобов`язувався за дорученням Позивача за комісійну плату вчинити за рахунок Позивача від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу за ціною не нижче узгодженої, а саме 12 000,00 грн. Однак, Позивач Договору комісії з Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» не укладав. В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №6726/20/044452, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» зобов`язувався передати [PERSON] у власність транспортний засіб. 22.02.2020 транспортний засіб був зареєстрований за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Дізнавшись про відчуження транспортного засобу Позивач звернувся до органів поліції із заявою про злочин, за результатом якої 15.01.2022 було зареєстроване кримінальне провадження № 12022181010000120, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.04.2022. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12022181010000120 від 15.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, було призначено почеркознавчу експертизу, за результатом проведення якої було встановлено, що підпис від імені [PERSON] в Договорі комісії виконаний не Позивачем, а іншою особою, що підтверджується висновком експерта від 29.04.2022 №СЕ-19/103-22/2916-ПЧ. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. від 31.01.2022 р. на транспортний засіб був накладений арешт. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області Денисюка П.Д. від 05.05.2022 р. транспортний засіб був переданий на відповідальне зберігання Позивачу. Позивач не продавав транспортний засіб та не уповноважував Товариство з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» на продаж транспортного засобу. Крім того [PERSON] міг знати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» не мало права відчужувати транспортний засіб, оскільки при купівлі транспортного засобу він був ознайомлений з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.04.2019, в якому власником транспортного засобу був зазначений Позивач, а також ні разу не контактував з Позивачем стосовно купівлі транспортного засобу, що підтверджується показами [PERSON] оформлених протоколом допиту свідка від 04.02.2022 р., а тому він не може вважатися добросовісним набувачем. Оскільки транспортний засіб був зареєстрований за [PERSON] на підставі недійсних правочинів (Договору комісії та Договору купівлі-продажу), а також враховуючи неможливість користування та розпорядження Позивачем транспортним засобом у зв`язку з його реєстрацією за [PERSON] то ефективним способом захисту порушених прав Позивача є скасування державної реєстрації такого транспортного засобу за [PERSON] та визнання за позивачем право власності на транспортний засіб. Представник позивача адвокат Тарновецький П.Я. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В якій вказав, що заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подали. Причини неявки в судове засідання не повідомили. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зражевський О.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просив справу розглядати з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позовну заяву а також з врахуванням клопотання про призначення експертизи, яке просить задовольнити. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.04.2019 Позивачу на праві власності належав транспортний засіб марки "MERCEDES- BENZ", модель "ATEGO 1828", тип "вантажний - спеціальний паливозаправник", номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно Договору комісії № 6726/20/044452 від 22.02.2020 року ТОВ "М.В.Л. ГРУП", зобов`язувався за дорученням [PERSON] за комісійну плату вчинити за рахунок Позивача від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу за ціною не нижче узгодженої, а саме 12 000,00 грн. Крім того, судом встановлено, що 22 лютого 2020 року, між ТОВ "М.В.Л. ГРУП", який є комісіонером на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №6726/20/044452 від 22 лютого 2020 року, надалі Продавець в особі [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ» модель ATEGO 1828, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску. На підставі договору купівлі-продажу №№6726/20/044452 від 22 лютого 2020 року ТОВ "М.В.Л. ГРУП" проведено акт огляду реалізованого транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ» модель ATEGO 1828, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску. Як вбачається із матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] від 15.01.2022 було зареєстроване кримінальне провадження № 12022181010000120, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.04.2022р. Фабула обставин: [PERSON] [INFO]. в 2019 році на підставі усної домовленості взяв у користування у знайомого [PERSON] автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» д.н.з. [NUMBER] та до цього часу не повернув. В матеріалах вищевказаного кримінального провадження міститься також висновок експерта від 21.02.2022 року №СЕ-19/118-22/1328-1 , згідно якого експерта не зміг встановити ким, [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис в графі «Комітент» в Договорі комісії №6726/20/044452 від 22.02.2020 року через відсутність комплексу збіжних та розбіжних ознак необхідних для висновку в категоричній та вірогідній формах про наявність чи відсутність тотожності його виконавця. Надалі, в межах кримінального провадження №12022181010000120 від 15.01.2022 року, експертами Волинського НДЕКЦ МВС України 29.04.2022 року було проведено почеркознавчу експертизу, за результатом проведення якої було встановлено, що підпис від імені [PERSON] в Договорі комісії виконаний не Позивачем, а іншою особою, що підтверджується висновком експерта від 29.04.2022 №СЕ-19/103-22/2916-ПЧ. Ухвалою слідчого судці Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. від 31.01.2022 р. на транспортний засіб був накладений арешт. Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області Денисюка П.Д. від 05.05.2022 р. транспортний засіб був переданий на відповідальне зберігання Позивачу. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Частиною 2 ст.202 ЦК України визначено, що правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.4 ст.202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких належать: 1) Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Згідно із ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ч.1 ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії за своєю юридичною природою є договором про надання послуг: комісіонер надає комітенту послугу, здійснюючи певні дії в інтересах останнього. Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правчин як результат діяльності комісіонера. Комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оцінюючи висновок експерта №СЕ-19/103-22/2916-ПЧ від 29.04.2022 проведений в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12022181010000120 від 15.01.2022, суд зазначає, що він відповідає положенням ст.102 ЦПК України, містить інформацію щодо предмета доказування, підстав вважати, що копія висновку отримана з порушенням порядку немає, тому такий доказ є належним та допустимим. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду № 61-18128св18 (№ 761/12898/16-ц) від 11.10.2018 р. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] власник автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO 1828», тип "вантажний - спеціальний паливозаправник", номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] не приймав участі в укладанні договору комісії №6726/20/044452 від 22 лютого 2020 року, його підпис відсутній як в договорі купівлі-продажу так і в Акті огляду транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 6726/20/044452 від 22.02.2020 року, які підтверджують відчуження автомобіля, тому договір комісії №6726/20/044452 від 22 лютого 2020 року (укладений між [PERSON] та ТОВ "М.В.Л. ГРУП") та договір купівлі-продажу автомобіля №6726/20/044452 від 22 лютого 2020 року (укладений між ТОВ "М.В.Л. ГРУП" та [PERSON] ) є недійсними в силу положень ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Отже, оскільки в частині визнання недійсним договору комісії та договору купівлі - продажу позов підлягає задоволенню, тому державна реєстрація права власності [PERSON] на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO 1828», тип "вантажний - спеціальний паливозаправник", номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , 2003 року випуску підлягає скасуванню. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не спростовано доводи і докази сторони позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7 895,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved