Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. На обґрунтування позову вказує, що 25 липня 2018 року близько 12 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Vito», номерний знак [NUMBER] , в м. Києві на бул. Дружби Народів, здійснив маневр з порушенням ПДР України, що призвело до зіткнення з належним їй мотоциклом марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований, а також транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач зауважує, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в справі № 757/56839/16 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та провадження в справі закрито. Також позивач зазначає, що 21 квітня 2022 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як страховиком відповідача, здійснено виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи в розмірі 98 000,00 грн. Крім того, позивач вказує, що 22 травня 2019 року нею проведено оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного їй, як власнику колісного транспортного засобу «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , яка становить 238 874,00 грн. Посилаючись на викладене, та те, що залишок загальної суми невідшкодованої майнової шкоди становить 140 874,00 грн, просить ухвалити рішення, яким стягнути вказану суму з[PERSON] як винної особи, яка заподіяла шкоду в результаті кримінального правопорушення. Ухвалою судді від 19 липня 2022 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 10 листопада 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку (шляхом прийняття обвинувального акта) не встановлювалася; ухвала про звільнення його від кримінальної відповідальності жодним чином не може підтверджувати винуватість; матеріали справи не містять доказів його вини в ДТП і відсутні підстави вважати, що його дії були неправомірними; пошкодження майна позивача відбулося внаслідок порушення правил ПДР обома водіями, однак [PERSON] пред`явлено позов лише до одного учасника ДТП. 28 листопада 2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив [PERSON] , в якій адвокат Щербань Д.М. зазначає, що закриття кримінального провадження щодо відповідача не звільняє останнього від обов`язку по відшкодуванню шкоди, а закон встановлює презумпцію вини володільця джерела підвищеної небезпеки; вина водія [PERSON] не підтверджена; навіть наявність вини обох водіїв не є підставою для відмови у стягненні компенсації завданої шкоди лише з відповідача на підставі ст. 543 ЦК України. 13 грудня 2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив представника [PERSON]., в яких представник відповідача зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджують протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоди; пошкодження майна відбулося внаслідок порушення ПДР України обома водіями; підтвердження того, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Mercedes Vito», номерний знак [NUMBER] , відсутні, так само як і докази існування права керування автомобілем відповідної категорії. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача, в судовому засіданні проти позову заперечили та просили відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Пояснень на позовну заяву від ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 26 квітня 2018 року, мотоцикл марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , належить позивачу. 25 липня 2018 року приблизно о 14 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Vito», номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог пп. 2.3(б),10.1,10.3 ПДР України, поряд з електроопорою № 186 в м. Києві на бул. Дружби народів, проявив неуважність, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу мотоциклу марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі, на яку він перестроївся, в результаті чого відбулося зіткнення передньої частини мотоцикла марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , із задньою правою частиною автомобіля марки «Mercedes Vito», номерний знак [NUMBER] . Згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року в справі № 757/56839/16 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрито. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, закриття кримінального провадження за нереабілітуючої підстави, призводить до несприятливих наслідків для особи (можливість настання таких наслідків для особи), щодо якої кримінальне провадження було закрито. Посилання сторони відповідача на порушення водієм мотоцикла марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] п. 12.3 ПДР України, про що вказано в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року в справі № 757/56839/16 про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] , жодним чином не доводить вини [PERSON] в скоєнні ДТП 25 липня 2018 року, оскільки вказана ухвала прийнята стосовно іншої особи, інших доказів про порушення останнім ПДР України суду не надано. Клопотань про призначення відповідних експертиз від сторони відповідача до суду не надходило. Також судом з`ясовано, що 22 травня 2019 року на замовлення позивача проведено оцінку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] . Відповідно до звіту № 10138 від 22 травня 2019 року вартість матеріального збитку станом на 21 лютого 2019 року становить 238 874,00 грн, що відповідає його ринковій вартості, а вартість відновлювального ремонту - 264 098,72 грн. Крім того, встановлено, що транспортний засіб марки «Mercedes Vito», номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач на момент ДТП був застрахований у ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яке в свою чергу 21 квітня 2022 року здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 98 000,00 грн, що сторонами не заперечується та підтверджується квитанцією № ЗР029129 від 21 квітня 2022 року. Поряд із цим, із полісу № АК/8550060 від 14 квітня 2018 року вбачається, що страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн, а франшиза 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У ст. 35 (п. 35.1) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається у цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі, якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. У відповідності до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідно до дослідженого в судовому засіданні звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 10138 від 22 травня 2019 року визначена: ринкова вартість мотоцикла марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , до моменту аварійного пошкодження станом на 21 лютого 2019 року становить 238 874,00 грн, вартість відновлюваного ремонту мотоцикла марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , визначена за витратним підходом станом на дату оцінки 21 лютого 2019 року становить 264 098,72 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 25 липня 2018 року, становить 238 874,00 грн. Тобто, встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт колісного транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, ремонт цього автомобіля є економічно необґрунтованим, а тому він вважається фізично знищеним. Згідно з п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 10138 від 22 травня 2019 року, не встановлено вартість колісного транспортного засобу (його вузлів та агрегатів) після ДТП, що залишився (залишились) у власності позивача, які також мають свою вартість. Тобто, [PERSON] не доведено реальний розмір матеріального збитку, що підлягає стягненню на її користь. У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 369/11812/18 зазначено, що позивачем має бути доведена вартість залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, який зазнав ушкоджень. Зазначена обставина має значення у зв`язку з тим, що власнику транспортного засобу, який вважається знищеним, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з вирахуванням отриманого власником такого транспортного засобу страхового відшкодування. Отже, суду не надано доказів вартості залишків працездатних та ліквідних складових мотоцикла, що мали значення для визначення розміру завданої шкоди, не відшкодованої позивачу. При цьому, судом встановлено, що мотоцикл залишився у позивача. Підтверджень того, що нею здійснено ремонт пошкодженого мотоцикла марки «Kawasaki ZX1000», номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, що сталася 25 липня 2018 року, суду не надано. За правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 30 січня 2019 року в справі №753/21303/16-ц - ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Отже, встановлення наявності та вартості залишків знищеного в ДТП автомобіля входить до предмета доказування у справі. У ст. 81 ч. 1, 5 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачу, яка не надала суду належних доказів на підтвердження вартості залишків знищеного мотоцикла, чи доказів здійснення його відновлювального ремонту, клопотання про призначення експертизи суду не заявляла, а відтак, їй необхідно відмовити в стягненні з відповідача коштів на відшкодування майнової шкоди у розмірі 140 874,00 грн., оскільки звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 10138 від 22 травня 2019 року, не встановлена вартість транспортного засобу після ДТП, що залишився у власності позивача, іншого доказу щодо розміру цієї вартості суду не надано. Тобто, [PERSON] не доведено реальний розмір майнового збитку, завданого в результаті ДТП, що підлягає стягненню. Крім того, позивач не позбавлена можливості реалізувати фізично знищений транспортний засіб шляхом продажу технічно справних деталей та металобрухту (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2019 року (справа № 207/2838/15-ц). Отже, позивачем було доведено у справі той факт, що їй було спричинено майнових збитків внаслідок ДТП, однак вона не довела перед судом належними та допустимим доказами їх розмір, який має бути стягнуто з [PERSON] , а тому в задоволенні позову необхідно відмовити через недоведеність позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на позивача у разі відмови в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed