Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Чорний О.В., звернулася до суду з позовом до\~Акціонерного товариства «Ідея Банк», в якому просить\~застосувати наслідки виконання недійсного правочину, шляхом повернення одержаного на виконання такого правочину та стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 52 337,35 гривень, застосувати наслідки виконання недійсного правочину та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за договором кредиту та страхування №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021 та повернути надмірно стягнуті грошові кошти за основним боргом (тіло кредиту) шляхом стягнення з відповідача на її користь грошових коштів в розмірі 158,04 гривень, визнати припиненим договір кредиту та страхування №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021, укладений між [PERSON] , Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» та Акціонерним товариством «Ідея Банк». В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 09.06.2021 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено генеральний кредитний договір №ГКД-781340.3. Відповідно до пункту 1.4.2 генерального кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. Окрім того, 09.06.2021 між АТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Е07.00608.008169984. Згідно з п.1.7 кредитного договору під час користування кредитом банк надає клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до додатку №1 як «обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісійні за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими тарифами Банку. Тарифи є невід`ємною частиною ДКБОФО, та розміщені на веб-сайті Банку https://ideabank.ua. Позивач зазначила, що окремі умови генерального кредитного договору та договору кредиту та страхування є нікчемними, а саме стягнення щомісячної плати на користь банку за обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи судову практику Верховного Суду, позивач просить застосувати наслідки виконання недійсного правочину. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.10.2022 у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову, поданого до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», про застосування наслідків недійсності правочину та визнання кредитного договору припиненим\~відмовлено. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2022 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07.11.2022 представник відповідача Трофімова Л. подала відзив на позовну заяву, у якому представник зазначила, що відповідно до умов договору № Е07.00608.08169984 від 09.06.2021 банк надав позичальнику кредит в сумі 107350,0 грн., на умовах строковості, платності для власних потреб шляхом переказу коштів на рахунок позичальника, який відкритий в банку. Кредитний договір підписаний сторонами без будь-яких зауважень, що свідчить про погодження ними всіх умов, які містяться в такому договорі. Представник відповідача стверджує, що умова договору, яку позивач вважає несправедливою була зазначена в договорі, яку позивач підписала, тобто, погодилася з нею. Окрім того, представник відповідача вважає, що твердження позивача є просто надуманими та не відповідають дійсності. Просить відмовити у задоволенні позову. 15.11.2022 представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив, у якому просив суд задоволити позов в повному обсязі. 28.11.2022 представник відповідача Трофімова Л. подала письмові заперечення, у яких зазначила, що договір кредиту та страхування №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021 не є припиненим, оскільки основний борг [PERSON] не погашено в повному обсязі. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 09.06.2021 між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Ідея Банк» укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-781340.3 /а.с.13-18/. Відповідно до пункту 1.1 генерального кредитного договору банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах якої надати кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених генеральним кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим договором та діючими тарифами банку. Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією (максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком кредитами (траншами)) становить 300000 гривень, включаючи витрати на страхові платежі. Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншом окремо та зобов`язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними /а.с.13/. Відповідно до пункту 1.4.2 Генерального кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. Плата за обслуговування кредитної заборгованості сплачується позичальником за отримання наступних послуг, які вчиняються банком на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за договором: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС - повідомлень щодо суми платежу за цим договором; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо /а.с.14/. Пунктом 1.3 генерального кредитного договору встановлено, що транші за цим договором надаються в спосіб та відповідно до умов цього договору. У строк до 15-ти календарних днів з дня надання траншу банку передає особисто позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, графіку щомісячних платежів за траншем /а.с.13/. В пункті 1.12 Генерального кредитного договору зазначено, що позичальник повертає транш разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в щомісячних внесках включно до дня/числа кожного місяця визначеного як дата погашення згідно з актуальним графіком щомісячних платежів за траншем /а.с.15/. Згідно з п. 1.14 цього договору нарахування процентів здійснюється щомісячно методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі траншу. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення траншу, а також у інших випадках, передбачених цим договором або ДКБОФО /а.с.16/. Окрім того, 09.06.2021 між АТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Е07.00608.008169984 /а.с.19-24/. Згідно з п. 1.7 кредитного договору під час користування кредитом банк надає клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - «ДКБОФО https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата, відповідно до Додатку №1 як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісійні за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими тарифами Банку. Тарифи є невід`ємною частиною ДКБОФО, та розміщені на веб-сайті Банку https://ideabank.ua /а.с.19/. Згідно п.9.8.2 ДКБОФО за користування кредитом позичальник сплачує плата за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірі, визначених згідно графіком т договором кредиту, яка включає в себе надання інформації по рахунках позичальника з використання телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів України, в контакт - центрі банку, шляхом направлення СМС - повідомлення щодо суми платежу за договором кредиту, опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із застосування різних каналів зв`язку тощо. Відтак, судом встановлено, що крім заборгованості за кредитом та відсотками, до вимог банку було включено також плату за обслуговування кредиту. Частиною 1\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12\~цього\~Закону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитних договорів, укладених між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що [PERSON] встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитними договорами, є нікчемними. Згідно додатку\~№1\~до Кредитного\~договору №Е07.00608.008169984\~(Графік\~щомісячних платежів)\~міститься інформація\~про щомісячні\~платежі позичальника\~за кредитним\~договором протягом\~36\~місяців,\~з 10.07.2021\~до 09.06.2024,\~з яких:\~сума кредиту\~за договором\~становить 107\~350\~гривень;\~проценти за\~користування кредитом\~- 23 007,58 гривень; обслуговування кредитної заборгованості - 100 491,30 гривень. Як вбачається з виписки з 09.06.2021 по 18.08.2022, яка долучена до матеріалів справи, станом на 18.08.2022 [PERSON] сплачено грошові кошти за Кредитним договором №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021 у розмірі 171364,64 грн., з яких 52 337,35 грн. погашення плати за обслуговування кредиту /а.с.28-32/. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)). Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи\~\~свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) знов наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З огляду на встановлені у справі обставини, а також сформульовані висновки щодо нікчемності умов кредитного договору №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021 про встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості, суд вважає за необхідне у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язати ПАТ «Ідея Банк» повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 52 337,35 грн., а також здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за Договором кредиту та страхування №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021, оскільки, такий спосіб захисту порушеного права, у даному випадку, сприятиме ефективному відновленню прав позивача, як споживача послуг банку. Щодо вимоги позивача про визнання припиненим договору кредиту та страхування №Е07.00608.008169984 від 09.06.2021, суд дійшов висновку, що така вимога є дещо передчасною, оскільки, розрахунок наданий позивачем, здійснений в односторонньому порядку, що не може слугувати доказом фактичного та повного виконання умов кредитного договору. У даному випадку, наявність чи відсутність боргу позивача перед банком буде з`ясовано після перерахунку банком здійснених платежів, а відтак, на даний час, суд позбавлений об`єктивно з`ясувати усі обставини щодо повного виконання зобов`язань позивача за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк». Разом з тим, оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судовий збір в розмірі 1984,80 грн. (дві вимоги немайнового характеру) слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved