Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.10.1996 року, від якого вони мають спільну повнолітню дитину. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Вважає, що шлюб між ними є формальним, оскільки шлюбних відносин вони не підтримують вже декілька років. Спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. В позові позивач просила винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. 29.11.2022 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі 05.12.2022 року, однак відзиву на позовну заяву до даного часу не надав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає тому шлюб між ними має бути розірваний. 19.10.1996 року Ємільчинським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 19.10.1996 року. (а.с. 5). Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: approved