Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» 21.05.2020 року звернулась до суду з позовом. 05 жовтня 2020 року надала уточнену позовну заяву в якій просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 03.04.2018 року, з яких: основний борг - 17504,71 грн., інфляційні витрати - 8320,65 грн. та 3% річних - 1953,92 грн.. Крім того стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 04.04.2018 року по 01.05.2020 року, з яких: основний борг - 13721,40 грн., інфляційні витрати - 188,18 грн. та 3% річних - 305,49 грн., а також стягнути понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири [ADDRESS] . Так як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири № 77 здійснюється від транзитних трубопроводів будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач отримував теплову енергію. Відповідачі за отримані послуги не сплачували, у зв`язку з чим, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 21 жовтня 2020 року винесено заочне рішення відповідно до якого позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» - задоволено. 14 грудня 2021 року відповідачем [PERSON] надано заяву про перегляд заочного рішення суду. В заяві вказав, що не міг приймати участь у судовому засіданні, так як за адресою [ADDRESS] не мешкає з 2005 року і по теперішній час. Крім того вказує, що є інвалідом дитинства третьої групи. Відповідно до рішення Саксаганської районної ради від 21.12.2055 року № 536 «Про влаштування до державного дитячого закладу малолітнього [PERSON] та закріплення за ним житла» проживав і навчався у Криворізькій спеціальній школі -інтернаті №3 для дітей з вадами розумового і фізичного розвитку, який знаходиться за адресою: 50064, м. Кривий Ріг, М/Р 5-А. Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року задоволено клопотання представника позивача та закрито провадження в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, в свою чергу надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився в свою чергу надав суду заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу за його відсутності у задоволенні позову просить відмовити. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, суд про причину своєї неявки не повідомили, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи шляхом направлення рекомендованого листа за місцем реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст. 4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: [ADDRESS] , з відкриттям особового рахунку за № [NUMBER] . (а.с. 4). Відповідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2005 року № 76, наймачі зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. За адресою [ADDRESS] значаться зареєстрованими - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідками наданими відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 21.12.2005 року № 536 «Про влаштування до державного дитячого закладу малолітнього [PERSON] та закріплення за ним житла», [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.61-62). Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» до працевлаштування випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, квартирна плата та плата за комунальні послуги здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцезнаходженням житла". [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично за спірною адресою з 2005 року не проживає, є дитиною, позбавленою батьківського піклування і в силу закону звільнений від сплати квартирної плати та плати за комунальні послуги, оплата за які проводиться місцевими адміністраціями за місцезнаходженням житла в силу ЗУ « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування». [PERSON] не має права власності на вищевказану спірну квартиру, договір про надання послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання із [PERSON] не укладався. У період за який позивач прохає стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання [PERSON] хоча і був зареєстрований квартирі [ADDRESS] , проте відповідними послугами не користувався, оскільки не проживав у даному житлі. Оскільки [PERSON] відповідно до законодавства має статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування, обов`язок сплачувати за комунальні послуги покладено на місцеві державні адміністрації, тому підстав у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості із [PERSON] за комунальні послуги за адресою - [ADDRESS] не вбачається . За період з 01.10.2013 по 01.05.2020 р.р. боржникам [PERSON] та [PERSON] нараховано заборгованість у сумі 31 226 грн. 11 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. До суду заяв про застосування позовної давності не надходило. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином з відповідачів підлягає стягненню: заборгованість по оплаті за централізоване опалення у розмірі 31 226 грн. 11 коп, сума індексу інфляції у розмірі 8448, 53 гривень, 3 % річних у розмірі 2188,91 гривень, а всього 48 863 гривень 54 копійок. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості із [PERSON] слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль » судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2102грн. (а.с.1-2), тобто по 1051 грн. 00 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial