Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

13 серпня 2021 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») Балагурак Вероніка Василівна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про боргу кредитором спадкодавця. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11 вересня 2011 року. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник померла, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] 16 січня 2021 року до спадкоємця було направлено претензію кредитора до Десятої Харківської державної нотаріальної контори, через наявність у померлого заборгованості перед банком за кредитним договором. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 16 лютого 2022 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що копію наданої анкети-заяви відповідач вважає недопустимим та недостовірним письмовим доказом. Вказує на те, що 13 вересня 2011 року [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання пенсійної карти, яку вона, можливо, і отримала, про що у відповідній графі стоїть відмітка. Однак оформляти на своє ім`я платіжну карту кредитку «Універсальна» мати відповідача бажання не виявила та, відповідно, її не отримувала, про що свідчать відсутності відмітки у належній графі, а також зазначення суми кредитного ліміту. Вказує на те, що [PERSON] лише звернулася до позивача із заявою про отримання пенсійної карти, яка не передбачає надання кредитного ліміту. Будь-яких письмових доказів (документів) з приводу звернення матері відповідача до АТ КБ «ПриватБанк» з пропозицією відкрити їй кредитний рахунок та жодних договорів, укладених з цього приводу, позивачем до суду не надано. Вказане свідчить про те, що остання ніколи не зверталася до зазначеної банківської установи із вищевказаного питання та не отримувала кредитну карту. Таким чином, жодних належних доказів щодо факту відкриття кредитного рахунку [PERSON] та користування ним, а також надання їй кредитної картки, позивачем до суду не надано, тобто не підтверджено факту виникнення боргових зобов`язань у матері відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк». [PERSON] зауважує, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 жовтня 2018, актовий запис № 15908. Позивачем отримано копію свідоцтва про смерть [PERSON] саме від відповідача в листопаді 2018 року, оскільки позивач іншим законним шляхом не міг її отримати, та при зверненні 15 червня 2020 року до Десятої Харківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Харківській області вже додавав її у якості додатка до претензії кредитора (а. с. 64). 23 січня 2019 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: вул. Пушкінська, буд. 56, м. Харкові. При цьому відповідач знову сповістив позивача, що він є спадкоємцем [PERSON] , та надав співробітнику вказаного відділення оригінал свідоцтво про смерть матері Відповідача для огляду та можливість його сфотографувати. Вказаний факт підтверджується копією паспорта відповідача наданою позивачем, як додаток до позовної заяви, де стоїть дата підпису клієнта [PERSON] та співробітника АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] - [INFO] (а. с. № 50 - 51), Після цього відповідач з метою отримання банківських послуг та вирішення питання щодо свого кредитного ліміту ще неодноразово звертався до різних відділень АТ КБ «ПриватБанк», надавав позивачеві актуальні дані про себе та свої місця реєстрації, а також проживання. Крім того, намагався з`ясувати інформацію щодо можливих кредитних зобов`язань своїх родичів. Таким чином, відповідач виконав вимоги частини першої статті 1281 ЦК України у листопаді 2018 року та 23 січня 2019 року, коли повідомив позивача про смерть [PERSON] , та АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про відкриття її спадщини. 06 березня 2019 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Харківській області відповідачем подана заява про прийняття спадщини [PERSON] , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 392 та у цей день заведена спадкова справа № 124/2019. Це підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06 березня 2019 року № 55386184 та листом вказаної нотаріальної контори від 06 березня 2019 року № 980/02-14. 29 липня 2019 року у відокремленому підрозділі П`ятої Харківської державної нотаріальної конторі Головного територіального управління юстиції в Харківській області (колишня - Восьма Харківська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Харківській області) відповідачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року № 14-170, згідно з яким спадкоємцем майна [PERSON] , а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі статті 1261 (Перша черга спадкоємців за законом) ЦК України є її син - [PERSON] . Це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 липня 2019 року № 175533252 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року № 14-170, які наявні у відповідача. Таким чином, позивач був поінформований відповідачем про смерть [PERSON] та відкриття її спадщини в листопаді 2018 року, тобто з 29 липня 2019 року з дня отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року № 14-170 міг дізнатися про вказаний факт. Однак, позивач лише 15 червня 2020 року уперше звернувся з претензією кредитора до Десятої Харківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Харківській області, тобто через 19 місяців 15 днів з дня як дізнався про смерть [PERSON] , а також відкриття її спадщини, та через 10 місяців 15 днів, як міг дізнатися про факт отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 64) До відповідача лист-претензія позивачем взагалі направлена лише 18 вересня 2020 року , тобто через 13 місяців 15 днів як останній міг дізнатися про факт отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 56). Відповідно до частини четвертої статті 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строк, встановлений частиною другою (шість місяців) цієї статті, позбавляється права вимоги. Станом на теперішній час строк пред`явлення позивачем своїх вимог до відповідача - сплинув, тобто, є пропущеним без поважної причини, оскільки поважність пропуску цього строку АТ КБ «ПриватБанк» не доведено. Наведене обумовлює наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. 15 червня 2022 року представником АТ КБ «ПриватБанк» Меркуловою В.В. подано відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідь на відзив мотивована тим, що АТ КБ «ПриватБанк» надіслав зазначені претензії 14 липня 2020 року та 16 січня 2021 року не після дати, а до дати, коли позивач міг дізнатися про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2022 року клопотання [PERSON] про поновлення строку для подання відзиву залишено без розгляду. Долучено відзив на позовну заяву до матеріалів справи. Клопотання [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволено частково. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) належним чином засвідчену копію заяви позичальника (анкети - заяви) [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , № б/н від 11 вересня 2011 року на підтвердження отримання платіжної кредитної карти «Універсальна» або іншого виду. В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність без виклику сторін. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується особистим підписом відповідача у явочному листі. Клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення розгляду справи, від сторін суду не надходило. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 вересня 2011 року [PERSON] підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між собою та банком договір про надання банківських послуг. Екземпляр договору про надання банківських послуг відповідач згоден отримати шляхом роздруківка з офіційного сайту. Також, представником позивача до позову додано витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які не підписані позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України визначено, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , відповідний актовий запис № 15908, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 30 жовтня 2018 року (а. с. 52). [PERSON] звернувся до Восьмої Харківською міською державною нотаріальною контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса Восьмої Харківської міської державної нотаріальної контори, яким повідомлено, що заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 392, заведена спадкова справа № 124/2019, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 29 липня 2019 року державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ахмад А.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору дарування. Зареєстровано в реєстрі за № 14-170. Спадкова справа № 124/2019. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області відповідач [PERSON] з травня 1994 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та саме за цією ж адресою була зареєстрована позичальник, яка померла - його мати [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Пунктом 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що спадкова справа може бути заведена нотаріусом у тому числі на підставі претензії кредитора. Щодо способу пред`явлення вимоги, то стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Кредитор може пред`явити вимоги безпосередньо до спадкоємців або опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц. Так, відповідно до свідоцтва про смерть позичальник померла [INFO] . До позовної заяви банком додано копію паспорта громадянина України - спадкоємця [PERSON] , яка засвідчена підписом співробітника банку [PERSON] 23 січня 2019 року та копія свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 50-52). Зазначене свідчить про те, що інформація про смерть клієнта отримана банком 23 січня 2019 року. Більше того, 29 липня 2019 року державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ахмад А.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом із тим, відповідно до реєстру поштових відправлень-рекомендованих листів претензій кредитора до ГНК та квитанції ПАТ «Укрпошта» претензію нотаріусу до спадкоємців направлено банком 14 липня 2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 1281 ЦК України. Безпосередньо до спадкоємця - відповідача [PERSON] лист-претензія АТ КБ «ПриватБанк» направлена 18 вересня 2020 року (а. с. 56). Крім того, як сам зазначив у позовній заяві банк, до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію лише 16 січня 2021 року. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Крім того, слід зазначити, що в обгрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11 вересня 2011 року, разом із тим, до позовної заяви додано анкету-заяву від 13 вересня 2011 року, в якій зазначено про оформлення пенсійної картки. Водночас, представником позивача до позову додано витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які не підписані позичальником. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2022 року клопотання [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволено частково. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) належним чином\~засвідчену копію\~заяви позичальника\~(анкети\~-\~заяви) [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , № б/н від 11 вересня 2011 року на підтвердження отримання платіжної кредитної карти «Універсальна» або іншого виду. Банком суду не надано належних доказів на підтвердження обставин, якими він обгрунтовує свої вимоги, а саме належним чином\~засвідчену копію\~заяви позичальника\~(анкети\~-\~заяви) [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , № б/н від 11 вересня 2011 року на підтвердження отримання платіжної кредитної карти «Універсальна». Відтак судом не встановлено фактичних обставин про те, що позивальником було отримано кредитну карту «Універсальна» зі встановленим на ній кредитним лімітом. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed