Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 8197,82 Євро. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2018 в республіці Болгарія відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу BMW, номер реєстрації [NUMBER] , під керуванням громадянина Туреччини (резидент ФРГ) [PERSON] та транспортного засобу Ауді Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. За наслідками ДТП учасниками події було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в формі Європротоколу. Схемою пригоди, яку сторони події склали в Європротоколі підтверджується, що водій українського транспортного засобу порушив порядок обгону та виїзду на ліву смугу дороги, а відтак і підтверджується вина останнього в скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована в СТДВ «Глобус», в тому числі на території Республіки Болгарія на період з 03.07.2018 по 17.07.2018. Сума матеріальних збитків завданих позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля визначена згідно правил країни, де був виданий його сертифікат «Зелена Картка», і склала 10565,49 Євро. Після звернення з вимогою від 09.03.2019 до Національного страхового моторного Бюро Болгарії останнє підтвердило факт ДТП і вину водія [PERSON] , сплатило потерпілому 2367,67 Євро збитків. Несплаченою є різниця в розмірі 8197,82 Євро. Позивач звернувся до страховика СТДВ «Глобус» з вимогою від 12.11.2019, однак страховик у відшкодуванні збитків в розмірі 8197,82 Євро відмовив. На підставі зазначеного просить суд про задоволення позову. 04.08.2020 позивач звернувся із цим позовом до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.08.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 05.11.2020 від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». 05.11.2020 від правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 23.11.2020 від правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшли заперечення на позовну заяву у яких представник ПАТ «СК «УСГ» просить відмовити у задоволенні позову пославшись на таке. Порядок врегулювання страхових випадків у порядку кореспондентських відносин за страховими сертифікатами «Зелена картка» визначений Процедурними Правилами, прийнятими Генеральною Асамблеєю Ради Бюро «Зелена картка» у м. Ретімно (Кріт) 30 травня 2002 року, що набрали чинності 01 липня 2003 року. Згідно Процедурних Правил Ради Бюро «Зелена картка», всі претензії, що пов`язані з ДТП повинні врегульовуватися Бюро країни, де сталася ДТП. За страховим відшкодуванням позивач звернувся до Бюро країни де сталося ДТП, а саме до Бюро республіки Болгарія, де отримав страхове відшкодування згідно оціненої шкоди в розмірі 2 784,64 EUR. Процедурними Правилами Ради Бюро не передбачено право на звернення потерпілої особи до будь кого, окрім як до Бюро країни де відбулася дорожньо-транспортна пригода. В подальшому МТСБУ з резервного фонду, який формується учасниками, які є членами МТСБУ в тому числі і ТДВ СТДВ «Глобус» виплатило Бюро Болгарії компенсацію, яка була сплачена потерпілій особі за пошкодження, які спричинив транспортний засіб Української реєстрації в розмірі 2 784,64 EUR. Таким чином, ТДВ СТДВ «Глобус» в повному обсязі виконало своє зобов`язання перед позивачем. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2021 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 19.04.2021 справа надійшла до Солом`янського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 головуючим суддею у справі визначено суддю Солом`янського районного суду м. Києва Оксюту Т.Г. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2021 прийнято справу до провадження Солом`янського районного суду м. Києва та відкрито у справі спрощене позовне провадження. 25.08.2021 від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2022 по справі за позовом [PERSON] до СТДВ «Глобус» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучено до участі у розгляді справи у якості правонаступника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2018 в республіці Болгарія відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу BMW, номер реєстрації [NUMBER] , під керуванням громадянина Туреччини (резидент ФРГ) [PERSON] та транспортного засобу Ауді Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. За наслідками ДТП учасниками події було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в формі Європротоколу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована в СТДВ «Глобус», правонаступником якого є ПАТ «СК «Українська страхова група», в тому числі на території Республіки Болгарія на період з 03.07.2018 по 17.07.2018, що підтверджується карткою (полісом) міжнародного страхування «Зелена картка» UA/022/13708669. Після звернення з вимогою від 09.03.2019 до Національного страхового моторного Бюро Болгарії останнє підтвердило факт ДТП і вину водія [PERSON] та сплатило [PERSON] суму збитків у розмірі 2367,67 Євро. Згідно наданого позивачем висновку німецького експерта від 18.09.2018, загальний розмір завданих позивачу збитків внаслідок ДТП становить 10565,49 Євро. Несплаченою є різниця в розмірі 8197,82 Євро. Вбачається, що позивач звернувся до страховика СТДВ «Глобус» з вимогою від 12.11.2019, однак страховик у відшкодуванні збитків в розмірі 8197,82 Євро відмовив. Позивач вважає відмову у виплаті страхового відшкодування на суму 8197,82 Євро протиправною в зв`язку з чим просить суд про задоволення позову на що слід зазначити наступне. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду. Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим та підтвердженим. Згідно ст. 3 Конвенції про право, що застосовується до дорожньо-транспортних пригод від 04 травня 1971 року (ратифікована Законом України №3513-VI від 15.06.2011 року), правом, що застосовується, є внутрішнє право Держави, у якій відбулася пригода. Зазначене кореспондується із ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» №2709-IV від 23.06.2005 (із змінами), згідно з якою права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Порядок врегулювання страхових випадків у порядку кореспондентських відносин за страховими сертифікатами «Зелена картка» визначений Процедурними Правилами, прийнятими Генеральною Асамблеєю Ради Бюро «Зелена картка» у м. Ретімно (Кріт) 30 травня 2002 року, що набрали чинності 01 липня 2003 року. Згідно ст. 3 Процедурних Правил Ради Бюро «Зелена картка», всі претензії, що пов`язані з ДТП повинні врегульовуватися Бюро країни, де сталася ДТП. Як встановлено вище, за страховим відшкодуванням позивач звернувся до Бюро країни де сталося ДТП, а саме до Бюро республіки Болгарія, надавав до бюро Болгарії усі необхідні документи, які потрібні для прийняття рішення щодо виплати страхового кодування, після чого було прийнято рішення виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 2 784,64 Євро. Згідно Процедурних Правил Ради Бюро не передбачено право на звернення потерпілої особи до будь кого, окрім як до Бюро країни де відбулося дорожньо-транспортна пригода. Вбачається, що Бюро Болгарії після виплати страхового відшкодування позивачу, звернулося з вимогою до МТСБУ щодо компенсації 2 784,64 Євро, які були сплачені потерпілій особі за пошкодження, які спричинив транспортний засіб Української реєстрації. В подальшому МТСБУ з резервного фонду, який формується учасниками, які є членами МСТБУ в тому числі і ТДВ СТДВ «Глобус» виплатило Бюро Болгарії 2 784,64 Євро з грошей, які вносилися ТДB СТДВ «Глобус» у вказаний резервний фонд, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Виплата відшкодування Бюром України проводиться на підставі статей 2.1., 5.1., 5.3 «Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування", затвердженого протоколом Загальних зборів повних членів МТСБУ 29.11.2020 № 110/2012. Зі змісту статей 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача суб`єктивного права чи інтересу, порушення такого права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність наявному порушенню і відповідність законодавству) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого з означених елементів доказування для позивача зумовлює відмову у задоволені позову. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Визначаючи предмет позову як спосіб захисту права чи інтересу, важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за приписами якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За приписами процесуального законодавства позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачем є особа, якій пред`явлено позовні вимоги. Тобто учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Такий висновок міститься у постанові Верховного суду № 759/15075/19 від 01.07.2021, ЄДРСР №98105328. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупність, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено обставин на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позов, зокрема наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed