Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

26 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до Бердичівського міськрайонного\~суду Житомирської\~областііз\~зазначеним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 10\~серпня 2017\~року Очаківським міськрайонний відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 102. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. В обґрунтування свого позову позивачка послалася на те, що у них з відповідачем певний час були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, крім того, на протязі кількох років їх спільне життя погіршувалось завдяки саме відповідачеві, оскільки він створював умови для погіршення відносин у сім`ї, що виразилося у постійних прискіпуваннях, провокаціях сварок, через що вона відчувала психологічне (моральне) насильство в родині. Посилаючись на те, що втратили почуття любові і поваги один до одного, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання відновити своє дівоче прізвище [PERSON] . 10 листопада 2022 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку ст.ст. 31, 32 ЦПК України. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка та її представник, крім цього, зазначили, що повністю підтримують заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 10\~серпня 2017\~року Очаківським міськрайонний відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №102. Зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата взаємної поваги та любові між подружжям та різні погляди на сімейні цінності. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога позивачки про відновлення дівочого прізвища. Так, відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 2017 року, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Таким чином, за змістом вказаної вище правової норми позивачка може змінити шлюбне прізвища на дошлюбне або залишитися на шлюбному прізвищі. Відтак, позивачка після розірвання шлюбу має право іменуватися прізвищем « [PERSON] » або відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З огляду на те, що позивачка просить суд відновити її дівоче прізвище « [PERSON] », суд враховує наступне. Механізм відновлення особою дошлюбного прізвища, в тому числі після розірвання шлюбу врегульований Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 11 липня 2007 року № 915, згідно з яким така особа має подати письмову заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем постійного проживання особи, а для осіб які постійно проживають за кордоном до дипломатичного представництва або консульської установи України, в якій вони перебувають на постійному консульському обліку (п.п. 2, 3 Порядку), а останні у свою чергу зобов`язані прийняти та розглянути по суті такого роду заяви. Відтак, обраний позивачкою спосіб відновлення дівочого прізвища в межах вказаної цивільної справи, яка розглядається за правилами позовного провадження, суперечить чинному законодавству, а тому у задоволенні цієї вимоги позивачки слід відмовити. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 496 грн. 20 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial