Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визначити їй, як спадкоємиці за заповітом, додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] померла. В обгрунтування поданого позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 1,7676 га, яка розташована на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої є її чоловік [PERSON] , за заповітом позивач [PERSON] .. [PERSON] дізнавшись про наявність на її ім`я заповіту, звернулася до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як остання пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом було роз`яснено її право на звернення до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею був пропущений строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона не знала про існування складеного на її ім`я заповіту. Вищевказані обставини позбавляють [PERSON] в повній мірі реалізувати свої спадкові права, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду, за захистом свого порушеного права. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , що підтверджується довідкою №1058/81-19 від 11.06.2021 виданою Старостинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, загальною площею 1,7676 га, яка розташвана на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Згідно довідки №325 від 06.04.2021 року, виданої Бершадською міською радою, спадкоємцями на майно померлої [PERSON] є: за законом чоловік [PERSON] , [INFO] , за заповітом позивач по справі [PERSON] . Позивачка, [PERSON] , маючи на меті належним чином реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса, з відповідною заявою, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона належним чином не прийняла спадщину та пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Зі змісту позову вбачається, що причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини стало те, що вона не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я. Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. В п. 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини вказані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17. Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як на сьогоднішній день, у позивачки відсутній інший спосіб реалізувати своє право на спадщину крім судового, та вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, оскільки усталена практика Європейського суду з прав людини вказує, на недопустимість порушення права на вільне володіння майном закріпленим у Протоколі №1. Крім того, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України.

Outcome: approved