Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

24.10.2022 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради (орган опіки та піклування) звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01.11.2022 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні на 17.11.2022 року. Ухвалою суду від 17.11.2022 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача з`явилася, позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, надала суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідачі у судовому засідані заперечили проти позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Хмельницьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради надано висновок від 14.12.2022 року про доцільність позбавлення матері [PERSON] та батька [PERSON] батьківських прав відносно дочки. За матеріалами комісії по цій справі встановлено, що сім`я перебуває під соціальним супроводом з 20.09.2022 року та згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи центру соціальних служб має наявні ознаки складних життєвих обставин; за попередніми результатами профілактичної роботи з батьками дитини,неодноразових попереджень їх про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків позитивних змін не відбулося; за інформаціями Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 21.09.2022 року № 11762 121/119-2022, № 11761 121/119-2022,відповідачі неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності, а саме: [PERSON] за ч. 1 ст.184 КУпАП двічі протягом 2019 року, двічі протягом 2022 року, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у 2020 році; [PERSON] за ч. 1 за ст. 184 КУпАП у 2022 році, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у 2019 році; батьки не піклуються про фізичний та духовний розвиток доньки, її здоров`я, матеріальне забезпечення, підготовку до самостійного життя, не проявляють батьківської турботи, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини та свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Даними довідки КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» №982 від 27.09.2022 року підтверджується, що малолітня [PERSON] [INFO] знаходиться на повному державному утриманні та з 09 вересня 2022 року батьки не цікавилися її вихованням та розвитком та станом здоров`я. Службою у справах дітей Хмельницької міської ради підтверджується, що відповідачів неодноразово запрошували на бесіду у службу, на яку останні з`являлися щодо роз`яснення їм обов`язків про утримання дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідачі не цікавляться життям, розвитком дитини, не виконують обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, не вчиняють будь-яких дій, спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечують дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надають доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачам у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Суд вважає достатньо вагомими аргументи у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, це свідчить про наявність винної активної поведінки батьків, що не спростовує їх відповідальність у бездіяльності та пасивному ставленні до дитини та її життя. Відповідачами будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, суду не надано. Зважаючи на зазначене, враховуючи, що відповідачі маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилилися від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дочки, а також, що відповідачі є особами працездатного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід позбавити [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO] та достатньо підстав для передачі малолітньої [PERSON] , [INFO] , до органу опіки та піклування Хмельницької міської ради для подальшого влаштування. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 липня 2022 року збільшиться прожитковий мінімум. Він складатиме 2508 гривень на одну особу в розрахунку на місяць (узагальнений показник). Щодо основних соціальних і демографічних груп населення то він становитиме: дітей віком до 6 років - 2201 гривня; дітей віком від 6 до 18 років - 2744 гривні; працездатних осіб - 2600 гривень; осіб, які втратили працездатність - 2027 гривень. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що відповідач отримує постійний дохід, батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачів слід стягнути на користь дитини аліменти: на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 24.10.2022 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , рівними частинами на користь держави судовий збір у розмірі 2977,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved