Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення донькою навчання, до 30.06.2025. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] навчається на 2 курсі факультету природничої, спеціальної і здоров`язбережувальної освіти Харківського Національного Педагогічного Університету імені Г.С.Сковороди, денної форми навчання за спеціальністю: 014 Середня освіта (Біологія та здоров`я людини) за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Вона не має можливості самостійно забезпечувати всім належним для навчання доньку. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею 18 років. 14.11.2022 аліментні зобов`язання припинені у зв`язку із повноліттям доньки. Відповідач офіційно працює вчителем історії у КП «Лозівський ліцей №11», стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з`явилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволені позовних вимог наполягала, з наведених у позові підстав.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності позовні вимог визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.08.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26.06.2007 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , актовий запис №142 (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.12-13). Відповідно до довідки Харківського національного педагогічного університету ім.Г.С.Сковороди №501 від 18.10.2022, [PERSON] з 01.09.2021 навчається у даному закладі на 2 курсі на денній формі навчання за кошти державного бюджету, за спеціальністю 014 «Біологія та здоров`я людини». Термін навчання до 30.06.2025 (а.с.16). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, провадження №61-16005св20. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] , яка є донькою сторін по справі, на день звернення позивача до суду не досягла 23 років, продовжує навчання на денній формі, не працює, не заміжня. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює вчителем історії у КЗ «Лозівський ліцей №11», його сукупний дохід за період з 01.06.2022 року по 30.11.202 року склав 102967,05 грн. Відомостей щодо страждання останнього тяжкими хронічними захворюваннями, про наявність інвалідності, інших дітей, проведення стягнення по виконавчих листах, матеріали справи не містять та відповідачем до суду не надавалися. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що позивач скористалася своїм правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, у зв`язку з її продовженням навчання, донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, суд також враховує, думку відповідача який визнав позов і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання доньки у зазначеному в позові розмірі, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved