Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просили розірвати шлюб, укладений ними 09 жовтня 2009 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.\~Донецьку Донецької області, актовий запис №\~743. В обґрунтування заяви зазначали, що 09 жовтня 2009 року вони уклали шлюб, від цього шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим. Спільне життя у них не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, різні підходи до ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного, тому вони вирішили розірвати шлюб. На момент подачі цієї заяви вони досягли згоди щодо участі кожного із них у вихованні та утриманні їхньої малолітньої дочки [PERSON] , що підтверджується нотаріально оформленим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 01 листопада 2022 року, згідно із умовами якого їхня малолітня дочка [PERSON] залишиться проживати разом із матір`ю. Будь-які спори щодо спільного майна подружжя між ними відсутні. Також просили відновити [PERSON] її дошлюбне прізвище [PERSON] . Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, у якій просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву підтримують, просили суд заяву задовольнити та розірвати шлюб, укладений ними 09 жовтня 2009 року. Заінтересована особа у справі Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їхнього представника, самостійних вимог на предмет розгляду не заявляє та прав заявників не оспорює. З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.\~Донецьку Донецької області, актовий запис №\~743. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом із матір`ю. 27 вересня 2022 року заявники [PERSON] та [PERSON] як подружжя подали до суду в порядку окремого провадження заяву про розірвання їхнього шлюбу. 01 листопада 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Попович Л.С., зареєстрований в реєстрі за №\~1257. 07 листопада 2022 року ухвалою суду провадження у даній цивільній справі за заявою подружжя [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно ч. 2 ст. 104, ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У ч. 3 ст. 293 ЦПК України встановлено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються судом у порядку окремого провадження. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд встановив, що заява подружжя [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, станом на час розгляду справи від дня подання заяви сплинув один місяць, заява про розірвання шлюбу заявниками не відкликана, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, укладеним ними 01 листопада 2022 року, нотаріально посвідченим письмовим договором, подружжям вирішено питання щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка залишиться проживати разом із матір`ю, участі кожного із батьків у вихованні та утриманні дитини. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, взаємну волю заявників на розірвання шлюбу, врегулювання ними письмовим договором питань щодо участі кожного із них у забезпеченні умов життя їхньої дитини, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання заявників [PERSON] та [PERSON] про відновлення [PERSON] дошлюбного прізвища [PERSON] ґрунтується на вимогах закону, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved