Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Виклад позиції заявника. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] поблизу м. Бахмут Бахмутського району в Донецькій області під час артилерійського обстрілу зі сторони Збройних сил Російської Федерації, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Про його смерть вона дізналася, отримавши від начальника [INFO] повідомлення про загибель (смерть). Оскільки його тіло не було вивезено з зони ведення бойових дій, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива. При зверненні в усній формі до відділу ДРАЦС для реєстрації його смерті, їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до повідомлення про загибель (смерть) № 7/3377/18 від 26.08.2022 року, виданого начальником [INFO] підполковником [PERSON] , адресованого [PERSON] , молодший сержант [PERSON] номер обслуги 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , був вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість та мужність, поблизу м. Бахмут Бахмутського району в Донецькій області під час артилерійського обстрілу зі сторони Збройних сил Російської Федерації, загинув «22» серпня 2022 року, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Норми права, які застосував суд. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені в\~ст. 317 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.8 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13\~постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Висновок суду. Виходячи з\~обсягу досліджених\~судом доказів\~у їх\~сукупності,\~оцінивши наведені\~обставини та\~мету,\~з якою\~заявник звернулась\~до суду\~з даною\~заявою, суд доходить до висновку про необґрунтованість заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , оскільки заявником не надано доказів, які достовірно свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин. Так, факт загибелі особи в зоні ведення бойових дій може бути підтверджений довідкою військової частини, випискою із наказу військової частини, актом про встановлення факту смерті, актом про\~настання смерті,\~складеного за результатами службового розслідування, в якому обов`язково зазначається місце виконання бойового завдання та місце смерті тощо. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заява про встановлення факту смерті, задоволенню не підлягає. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник вправі звернутись до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, порядок якого встановлено наступними нормами\~ЦПК України. Відповідно до\~ст.46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного цивільного законодавства України визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч.2\~ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами\~ЦПК України. В п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Outcome: approved