Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ФОП [PERSON] про визнання договору недійсним, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2019 року з метою отримання туристичних послуг ним був укладений договір на туристичне обслуговування № МЗТ/21-30-12/1 з ФОП [PERSON] . На підставі договору ним було оплачено передоплату у розмірі 24280 євро. Вважає зазначений договір таким, що не відповідає чинному законодавству та має бути визнаний недійсним з огляду на наступне. Визначення ціни послуги, отримання в оплату послуги іноземною валютою є порушенням чинного законодавства. Відповідно до замовлення № 1 на комплекс туристичних послуг, підписаного сторонами 30 грудня 2019 року, розмір фінансового забезпечення тур агента становить 2000 євро. Проте, така сума несумісна з ціною договору у розмірі 24280 євро, що підтверджує відсутність наміру відповідача на реальне виконання зобов`язань. У договорі не зазначені місце розташування готелю та інших аналогічних засобів розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування. Крім того, у спірному договорі також не зазначені умови щодо страхування, щодо правил в`їзду до країни тимчасового перебування та перебування там. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати недійсним договір на туристичне обслуговування № МЗТ/21-30-12/1 від 30 грудня 2019 року; - стягнути з ФОП [PERSON] вартість безпідставно набутого майна в розмірі 739029 гривень 78 копійок; - стягнути з ФОП [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» залучено до участі у справі в якості третьої особи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 49-62). Зазначив, що вимоги позивача пред`явлені до неналежного відповідача з огляду на наступне. Сторонами договору про туристичне обслуговування є туроператор (який укладає договір безпосередньо або через тур агента) та турист. Тур агент не є стороною договору, а лише виступає посередником у наданні таких послуг. 15 серпня 2018 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» було укладено агентський договір на реалізацію туристичного продукту № АДТА/18-KIV.01206, за умовами якого агент зобов`язується за винагороду за дорученням, від імені, в інтересах і за рахунок принципала вчинити юридичні та/або інші дії з реалізації туристичного продукту, сформованого принципалом, та/або окремих туристичних послуг принципала у відповідності до умов цього договору. Таким чином, ФОП [PERSON] є туристичним агентом ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», яке є туристичним оператором. Отже, ФОП [PERSON] не є стороною спірного договору, а лише виступає посередником у наданні туристичних послуг. Крім того, позивач виявив бажання та здійснив оплату в іноземній валюті, що жодним чином не впливає на дійсність договору, в якому відповідно до чинного законодавства передбачено, що загальна вартість послуг визначається в національній валюті України та визначеного грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Позивачем не доведено, що його права та законні інтереси порушені спірним договором. Грошові кошти, що були сплачені позивачем, належать туроператору та знаходяться в нього. ФОП [PERSON] не належать вказані кошти, а тому вона не є набувачем цих коштів. А тому, вимога про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів задоволенню також не підлягає. Крім того, наявність між позивачем та туроператором договірних правовідносин виключає застосування ст. 1212 ЦК України. У зв`язку з цим, вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки відповідач як тур агент належним чином виконала взяті на себе зобов`язання. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення часників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 грудня 2019 року між позивачем та ФОП [PERSON] , що діє від імені та в інтересах ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», був укладений договір на туристичне обслуговування № МЗТ/21-30-12/1 (а.с. 6-11). На підставі зазначеного договору позивачем було оплачено у розмірі 24280 євро, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № МЗТ/21-30-12/1 від 30 грудня 2019 року (а.с. 15). З позову вбачається, що зазначений договір є таким, що не відповідає чинному законодавству та має бути визнаний недійсним. Відповідачем у справі [PERSON] зазначив ФОП [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що договір на туристичне обслуговування № МЗТ/21-30-12/1 від 30 грудня 2019 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Музенідіс Тревел Україна», від імені та в інтересах якого діє ФОП [PERSON] . Разом з тим, відповідач - ФОП [PERSON] не є стороною оспорюваного договору, а є турагентом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Абзацом 1 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. 15 серпня 2018 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» було укладено агентський договір на реалізацію туристичного продукту № АДТА/18-KIV.01206, за умовами якого агент зобов`язується за винагороду за дорученням, від імені, в інтересах і за рахунок принципала вчинити юридичні та/або інші дії з реалізації туристичного продукту, сформованого принципалом, та/або окремих туристичних послуг принципала у відповідності до умов цього договору (а.с. 68-75). Вбачається, що ФОП [PERSON] не є належним відповідачем у справі. Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Представником відповідача у відзиві зазначалось про те, що ФОП [PERSON] є неналежним відповідачем у справі. Разом з тим, позивач з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не звертався та визначив відповідачем саме ФОП [PERSON] . З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed