Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за договором оренди землі в розмірі 85\~601 грн. 25 коп. Обґрунтовано позовні вимоги тим, що 19.05.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебуває у комунальній власності селищної ради для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка знаходиться в межах селища Онуфріївка, землі не с/г призначення, загальною площею 1,1916 га. Кадастровий номер 3524655100:50:023:0011. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - комплекс будівель загальною площею 018765 га, який знаходиться у власності орендаря згідно договору дарування від 14.07.2009 року. Строк дії договору 5 років, який набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі рівними частинами та в розмірі 3% від НГО земельної ділянки, що становить 29\~349,05 грн в рік, орендна плата вноситься рівними частинами щомісячно до 30 числа наступного за звітним місяцем. Відповідач не сплачує орендну плату протягом усього часу дії договору, загальна сума заборгованості складає 88 047 грн. Прокурором враховано загальний строк позовної давності. Нормативна грошова оцінка на момент укладення договору становила 978 301,63 грн-3%=29349,05 грн. Коефіцієнти індексації за 2019-2021 роки склали 1, тому орендна плата не змінювалася. В порушення взятих на себе зобов`язань, відповідачем не сплачується орендна плата у встановленому розмірі та строки, у зв`язку з чим існує заборгованість з орендних платежів за період останніх трьох років лютий-грудень 2019, з урахування коефіцієнта інфляції 26903,25 грн; січень-лютий, квітень-грудень 2020, з урахуванням коефіцієнта індексації 26903,25 грн; січень-грудень 2021, з урахуванням коефіцієнта інфляції 29349 грн.; січень 2022 року, з урахуванням коефіцієнта інфляції 2445,75 грн. Загальна сума заборгованості за вищевказаним договором за останні три роки становить 85601 грн. 25 коп. Ухвалою суду від 26.05.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.48). 01.07.2022 року надійшов відзив на позовну заяву (а.с.71). Ухвалою суду від 25.07.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Встановлені процесуальні строки для подання заяв по суті справи, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання (а.с.86-91). 10.08.2022 року надійшла відповідь на відзив (а.с.105-112). 22.08.2022 року надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.115-122). Ухвалою суду від 05.10.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті (а.с.174). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином про що свідчить розписка, яка наявна при матеріалах справи (а.с.223). У листі від 28.10.20-22 року №01-06/95/1 просив розгляд справи проводити без участі представника селищної ради (а.с.189). Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю з підстав, що викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 220, 222, 224-225). Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 19.05.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі (а.с.16). Предметом договору є строкове платне користування земельною ділянкою за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебуває у комунальній власності селищної ради для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка знаходиться в межах селища Онуфріївка, землі не сільськогосподарського призначення по [ADDRESS] (п.1 договору). Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 1,1916 га, у тому числі, забудовані землі 1,1916 га за рахунок земель житлової та громадської забудови, що не надані у власність та користування для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови межах селища Онуфріївка Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:50:023:0011(п.2 договору). На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, комплекс будівель загальною площею 0,18765 га, який знаходиться у власності орендаря згідно договору дарування від 14.07.2009 року та технічного паспорту на комплекс будівель від 02.11.2009 року (п.3 договору). Договір укладено на 5 років починаючи з дати його державної реєстрації з правом поновлення його на новий строк, речове право зареєстровано 17.04.2018 року (п.8 договору, а.с.25). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі рівними частинами та в розмірі 3% від НГО земельної ділянки, що становить 29349,05 грн в рік, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнту індексації, визначених законодавством, затвердженим КМУ за формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься рівними частинами щомісячно до 30 числа наступного за звітним місяцем (п.9-11 договору). Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п.27 договору). За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору. Пунктом 43 договору передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір підписано сторонами про що свідчать відповідні записи у розділі договору Підписи сторін та речове право зареєстровано 17.04.2018 року. Відповідно до акта про передачу земельної ділянки, яка надається в оренду від 19.05.2017 року (а.с.23) судом встановлено, що орендодавцем передано орендарю земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 1,1916 га в користування за цільовим призначенням на умовах оренди. Відповідно до договору дарування комплексу будівель від 14.07.2009 року (а.с.24) судом встановлено, що [PERSON] є власником комплексу будівель, який знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 1,044 га, земельна ділянка не приватизована, державний акт не виготовлявся (а.с.24). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.25) судом встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 3524655100:50:023:0011, площею 1,1916 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, адреса [ADDRESS] . Речове право зареєстровано 17.04.2018 року право оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі від 19.05.2017. Із листа Онуфріївської селищної ради від 05.01.2022 року №01-21/5/1 судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості за договором оренди в період з січня 2019 року по січень 2022 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 88047,00 грн, та селищною радою повідомлено про те, що остання самостійно звернутися до суду не має можливості (а.с.28-30). Із листа Онуфріївської селищної ради від 15.02.2022 року №01-21/297/2 судом встановлено, зокрема, що за весь період використання земельної ділянки гр. [PERSON] орендну плату не сплачував, загальна сума заборгованості складає 117396,20 грн. Та повідомлено про те, що у зв`язку з відсутністю в селищній раді спеціалістів у галузі права, немає можливості підготувати відповідні документи просили розглянути можливість здійснити представництво громади в суді. Із листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 10.05.2022 року №1475/5/11-28-24-06-06 судом встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку на підставі договору оренди зареєстрованого в державному реєстрі 17.04.2018 року, розташованої на території Онуфріївської селищної ради, загальною площею 1,1916 га, кадастровий номер 3524655100:50:023:0011. Платнику [PERSON] станом на 01.02.2022 року Онуфріївською ДПІ було сформовано та направлено податкові повідомлення-рішення форми «Ф» за 2018 рік №45540-0000-1126 від 25.06.2018 року на суму 29349,05 грн; за 2019 рік №7176123-5306-1128 від 04.06.2019 року на суму 29349,05 грн; за 2020 рік № 2022 253721-5308-1117 від 06.05.2020 року на суму 29349,05 грн; за 2021 рік №5491-2406-1128 від 18.03.2021 року на суму 29349,05 грн., усі за платежем орендна плата з фізичних осіб. Станом на 01.02.2022 року у платника по орендній платі за користування земельною ділянкою існує заборгованість у сумі 117396 грн 20 коп. (а.с. 35-39). Із листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 08.09.2022 року №3518/5/11-28-13-07 судом встановлено, що за даними ІТС «Податковий блок» станом на 08.09.2022 року ФОП [PERSON] має заборгованість з податків, зборів, платежів в сумі 232431,01 грн, в тому числі, борг по орендній платі з фізичних осіб в сумі 117396,2 грн. Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 07.09.2022 року передані матеріали для звернення до суду з позовною заявою щодо стягнення податкового боргу відповідно до ст.95 Податкового кодексу України по ФОП [PERSON] . Після сплати судового збору матеріали будуть направлені до суду (а.с.167). Із інформації із сайту Судова влада України за період з 01.01.2015-23.12.2022 та копій судових рішень отриманих із ЄДРСР (а.с.226-239) судом встановлено, що станом на 23.12.2022 року відсутня інформація щодо звернення податковою службою до суду про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за землю. Оцінюючи заперечення відповідача судом зазначається наступне. Ухвалою суду від 25.07.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, з наступних підстав. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Положення пункту 3 частини 1\~статті 131-1 Конституції України\~відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є\~Закон України "Про прокуратуру". Відповідно до ч.1 ст.23 ЗУ «Пропрокуратуру»\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до абз. 1-2 ч.3 ст. 23 зазначеного Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у раз івідсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до абз.1-2 ч.4\~ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Відповідно доч.ч.3-4ст.56 ЦПК України ,у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185 цього Кодексу. Аналіз частини третьої\~статті 56 ЦПК України\~у взаємозв`язку з частиною третьою\~статті 23 Закону України "Про прокуратуру"\~дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що відповідно до частини третьої\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Частина четверта\~статті 23Закону України «Про прокуратуру»\~передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Отже, частиною третьою\~статті 23 Закону України "Про прокуратуру"\~прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Відповідно до частини четвертої \~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Підстави представництва прокурором наведено у позовній заяві (а.с.7-11), якими є нездійснення захисту самостійно позивачем, який не використовує наявні у нього повноваження до зобов`язання відповідача у примусовому порядку виконати умови договору та поновити інтереси держави, тривалий час жодних заходів для поновлення порушених інтересів держави позивачем не вживалися, що свідчить про його бездіяльність, що дає підстави для втручання органів прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в порядку представництва інтересів держави. В порядку визначеному абз. 3 ч.4\~ст. 23 ЗУ "Про Прокуратуру"\~позивач був завчасно повідомлений про намір прокурора звернутися до суду з позовними вимогами щодо стягнення заборгованості з відповідача, і вказані дії прокурора позивачем не оскаржувалося. Вказане підтверджено доданими до позовної заяви документами. У постанові ВП ВС від 06.07.2021 року у справі №911/2169/20, на яку посилається представник відповідача, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі ДП (Державного підприємства «Київське лісове господарство») (п.8.14). У постанові ВС у складі суддів об`єднаної палати КГС від 18.11.2022 року у справі №914/2656/21, на яку посилається відповідач у заяві від 08.12.2022 року, Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій зазначивши у п.12.3 наступне: «З огляду на відповідні законодавчі положення, з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у підпункті 9.3 пункту 9 даної постанови, попередні судові інстанції, з`ясувавши, що: - Театр, в особі якого (поряд з іншими особами) прокурором подано позов в інтересах держави, не є органом державної влади чи\~\~місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень; - водночас Театр як юридична особа спроможний самостійно захистити в суді свої права та/або законні інтереси в разі їх порушення; - за таких обставин відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в цій справі в особі Театру, -дійшли обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відповідних правовідносинах наведеного припису пункту 2 частини першої\~статті 226 ГПК України». Та, відступив від висновку щодо застосування норми права, а саме щодо застосування\~статті 23 Закону України "Про прокуратуру", викладеного в раніше ухваленій постанові Верховного Суду\~\~від 15.06.2022 у справі № 924/674/21 (п.12.5) залишивши без змін оскаржувані судові рішення. Враховуючи вищезазначене, підстави звернення прокурора до суду у даній справ, а саме в інтересах держави в особі Онуфріївської селищної ради відповідають вимогам закону та судовій практиці. Крім того, прокурором на підставі абз.3 ч.4 ст.\~23\~Закону України\~"Про\~прокуратуру" селищну раду повідомлено про намір щодо здійснення представництва в суді інтересів держави в особі Онуфріївської селищної ради та роз`яснено право оскарження наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави (а.с.40). З огляду на зазначене, прокурором на виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру»\~у позові зазначені підстави для представництва у суді інтересів держави в особі Онуфріївської селищної ради та підтверджено відповідними доказами доданими до позову. З приводу твердження відповідача що наразі наявний спір щодо наявності заборгованості за землю - зі сплати оренди за землю, за цей же період між контролюючим органом - податковою службою та відповідачем, судом зазначається наступне. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що в провадженні іншого суду перебуває судова справа про стягнення з нього заборгованості за оренду плату за землю на підставі вищезазначених податкових повідомлень-рішень. Не надано доказів і того, що відповідач оскаржує винесені щодо нього податкові повідомлення-рішення. Також не надано доказів того, що відповідачем у добровільному порядку сплачено повністю чи частково заборгованість з орендної плати за землю. Відповідно до постанови КМУ «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 р. № 106, за кодом платежу 18010900 (орендна плата з фізичних осіб) органом, що контролює справляння надходжень бюджету, є ДПС. Відповідно до пп. 14.1.157 . 14.1 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності. Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 зазначеного кодексу контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Згідно з\~п.102.4\~ст.\~102\~Податкового кодексу\~України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у\~пункті 102.1\~цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених\~абзацом третім\~пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. Момент виникнення податкового боргу визначається наступним днем,\~після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобов`язання\~(п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України. За положеннями наказу Міністерства фінансів\~України від\~28.12.2015\~\~№ 1204\~«Про затвердження\~Порядку надіслання\~контролюючими органами\~податкових повідомлень-рішень\~платникам податків» податкове повідомлення-рішення за Формою «Ф» складається - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1). Відповідно до додатку 1 сума нарахованого податкового зобов`язання підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Враховуючи вищезазначене та матеріали справи, судом зазначається, що відповідачем не доведено наявний правовий спір між ним та податковою службою щодо стягнення з нього орендної плати за землю відповідно до договору від 19.05.2017 року. При цьому, для звернення до суду про стягнення податкового боргу Податковим кодексом визначені відповідні строки та станом на 23.12.2022 року за доказами наданими прокурором судом не встановлено наявного правового спору між відповідачем та податковою службою щодо стягнення заборгованості з орендної плати відповідно до договору оренди землі від 19.05.2017 року. Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору оренди землі від 19.05.2017, який за своєю правовою природою є договором оренди землі. Відповідно до ч.1, 3 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до п. 27 Договору оренди землі від 19.05.2017 року орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього договору (п.41 Договору, а.с.18). Орендна плата\~за\~земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві\~за\~користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Згідно ст.ст.\~628,\~629 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 206 Земельного кодексу України\~використання землі в Україні є платним. Згідно зі статями\~1,\~13 Закону України "Про оренду землі"\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У відповідності до п.2 ч.1\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1\~ст. 96 Земельного кодексу України\~передбачено, що землекористувачі зобов`язані, зокрема,\~своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до\~ст.1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується зі\~ст.93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ч.1\~ст.21 Закону України "Про оренду землі"\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України) (ч.2\~ст.21 Закону України "Про оренду землі"). З огляду на викладене, судом зазначається, що незалежно від наявності контролюючого органу за станом справляння податків до бюджету, позивач, як сторона договору орендодавець, не позбавлений права самостійного захисту своїх порушених прав у судовому порядку. А обрану відповідачем правову позицію суд розцінює як спосіб ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань, а саме від сплати орендної плати за земельну ділянку. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач добровільно не сплатив орендну плату у строки встановлені договором оренди землі за користування земельною ділянкою, що є його обов`язком, суд вважає, що сума заборгованості по орендній платі підлягає стягненню в примусовому порядку. Отже, позов прокурора в інтересах держави в особі Онуфріївської селищної ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved