Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернувся до Семенівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскаці, в якій просив: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Припинити право власності громадянки російської федерації [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер 7424710100:04:017:0045, що знаходиться на території м. Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.12.2019 за номером 34477388, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. 3. Стягнути з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач - Чернігівська обласна прокуратура, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача UA248201720343140001000006008) понесені витрати на сплату судового збору у сумі 2481 грн. В обґрунтування своєї вимоги прокурором зазначено про те, що дана позовна заява вжита на захист порушених економічних інтересів держави у земельній сфері. Реалізуючи надані законом повноваження та з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у суді, Новгород-Сіверською окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог законодавства України щодо використання земель сільськогосподарського призначення. Встановлено, що за [PERSON] 05 грудня 2019 року зареєстровано право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,08 га з кадастровим номером 7424710100:04:017:0045, що знаходиться на території міста Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 34477388.Згідно витягу з Державного земельного кадастру власником даної земельної ділянки є [PERSON] . При цьому також безспірно з`ясовано, що вказана особа є громадянкою російської федерації (паспорт громадянки російської федерації № [NUMBER] ) виданий 22 травня 2014 року). Однак, після набуття земельної ділянки у власність, [PERSON] , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, її протягом року не відчужила. Право власності на земельну ділянку [PERSON] набула з 05 грудня 2019 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно Семенівською районною державною нотаріальною конторою, Семенівського районного нотаріального округу. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку нею самостійно не відчужено. Чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Оскільки [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер 7424710100:04:017:0045, що знаходиться на території міста Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, її не відчужила, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Таким чином, Новгород-Сіверською окружною прокуратурою встановлені порушення вимог чинного законодавства, які до теперішнього часу не усунуто, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень щодо нездійснення захисту інтересів держави, у зв`язку з чим вбачаються підстави для звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Ухвалою судді від 05 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 01 листопада 2022 року. Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 листопада 2022 року. Прокурор Клюй Іван Іванович у судовому засіданні підтримав заяву та пояснив, що він просить задовольнити заяву повністю за обставин, викладених у ній. Позивач, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання свого представника не направило, належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання судовою повісткою, про поважні причини неявки представника суд не повідомило. Інтереси позивача у судовому засіданні представляє прокурор. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання оголошенням про виклик на веб-порталі судової влади України, про поважні причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд вважає за необхідне провести судове засідання без її участі. Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити позов за наведених у ньому обставин, які суд вважає доведеними, через те, що вони у повному обсязі підтверджуються даними зазначених вище документів, які були досліджені судом у судовому засіданні. Судом встановлено, що за [PERSON] 05 грудня 2019 року зареєстровано право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,08 га з кадастровим номером 7424710100:04:017:0045, що знаходиться на території міста Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 34477388. Згідно витягу з Державного земельного кадастру власником даної земельної ділянки є [PERSON] . При цьому також безспірно з`ясовано, що вказана особа є громадянкою російської федерації (паспорт громадянки російської федерації № [NUMBER] ) виданий 22 травня 2014 року). Однак, після набуття земельної ділянки у власність, [PERSON] , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, її протягом року не відчужила. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року. Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельну ділянку [PERSON] набула з 05 грудня 2019 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно Семенівською районною державною нотаріальною конторою, Семенівського районного нотаріального округу. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку нею самостійно не відчужено. Чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, про що вказано вище. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Оскільки [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер 7424710100:04:017:0045, що знаходиться на території міста Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, її не відчужила, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Виходячи з викладеного позовні вимоги керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області підлягають повному задоволеню.

Outcome: approved