Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 10 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1555. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них часто виникали непорозуміння та суперечки через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин та спільного проживання. Основною причиною розладу у сім`ї стало зловживання відповідачем алкоголем, його негативна поведінка по відношенню до неї та дитини. Вважає, що шлюб носить формальний характер, що дає підстави для його розірвання. Тому просила шлюб між ними розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Зазначила, що примирення між ними не відбулося, тому просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні заявлений позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Також не заперечив проти того, щоб після розірвання шлюбу їхня неповнолітня дитина залишилася проживати з позивачкою. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1555. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З огляду на те, що позивачка просить залишити неповнолітню дочку після розірвання шлюбу проживати з нею, а відповідач в судовому засіданні не заперечив з цього приводу, то між сторонами відсутній спір щодо того, з ким із батьків буде проживати дитина, суд вважає, що неповнолітню дитину після розірвання шлюбу слід залишити проживати з матір`ю. Водночас суд зауважує, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання про визначення місця проживання дитини. На підставі\~наведеного,\~ст.\~ст.\~104,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved