Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просила шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.01.2015 відділом ДРАЦСРС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 48, розірвати . Стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обгрунтувала наступними доводами. Зазначила, що 23.01.2015р. було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 23.01.2015 відділом ДРАЦСРС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 48. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , 2015 р.н., та доньку [PERSON] 2010 р.н.. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки фактично припинені. Шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала заяву згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , до початку судового засідання подав заяву з проханням проводити судове засідання у його відсутність, позов визнає, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін. Ухвалою суду від 10.05.2022р. позовна заяву [PERSON] була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків. На виконання ухвали суду 25.05.2022р. позивачкою були подані до суду письмові документи. Ухвалою суду від 07.06.2022 відкрите спрощене позовне провадження , призначене судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 14.09.2022 сторонам було надано три місяці для примирення. Провадження у справі було зупинене. Ухвалою суду від 14.12.2022р. провадження у справі поновлене та продовжено судовий розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованолму 23.01.2015 відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 48. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю, не ведуть сумісне господарство . Між сторонами відсутні почуття взаємної любові, та взаєморозуміння. Збереження сім`ї неможливе у зв`язку з відсутністю взаємної волі сторін на примирення., оскільки за наданий судом строк сторони не примирилися. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, та неповнолітніх дітей, тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою судові витрати у сумі 992,40 грн. та підтверджені квитанцією про їх сплату, підлягають до стягнення з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved