Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ (ЄДРПОУ 40075815), третя особа регіональна філія ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ Акціонерного товариства УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ про поновлення на роботі, про визнання незаконним та скасування наказу про розірвання трудового договору. \~ \~ \~ \~Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 28.03.2017 р. позивач [PERSON] працювала начальником резерву локомотивних бригад цеху експлуатації структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця згідно наказу № 103/ос від 28.03.2017 року. Наказом № 55/ос від 31.03.2022 року позивач була звільнена з посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП, а саме, систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором. Зазначений наказ позивач вважає незаконним у зв`язку з наступним: Вчинення позивачем дисциплінарних проступків не доведено належними та допустимими доказами. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Саме роботодавець\~повинен довести,\~що застосування\~таких заходів\~стягнення відбулося\~без порушення\~законодавства про\~працю. Крім того, позивача по теперішній час не було ознайомлено з наказом від 06.09.2021 року № 45/С про оголошення догани. Це також вказано в листі Мелітопольської профспілкової організації працівників залізничного транспорту від 09.02.2022р. № 36 (копія додається) Також необхідно зазначити, що в даному випадку відповідачем були порушені строки застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. З огляду на те, що позивачу в даному випадку інкримінують порушення трудової дисципліни, начебто вчинені нею в січні лютому 2021 року, прийняття наказу від 06.09.2021 року № 45/С про оголошення позивачу догани здійснено з порушенням вказаного строку. Тому застосування вказаного дисциплінарного стягнення на підставі цього наказу не можна вважати законним і обґрунтованим. Наказом начальника структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" від 30.12.2021 № 70/С за неналежне виконання посадових обов`язків начальнику резерву локомотивних бригад цеху експлуатації [PERSON] , згідно зі ст.147 КЗпП України, оголошено догану.». З вказаним вище порушенням трудової дисципліни та застосованим дисциплінарним стягненням позивач не погоджується. З огляду на викладене, наказ від 30.12.2021р. № 70/С не можна вважати законним і обґрунтованим. Крім того, позивача по теперішній час не було ознайомлено з наказом від 30.12.2021р. № 70/С про оголошення догани. З огляду на відсутність належних доказів систематичного невиконання позивачем обов`язків, покладених на неї трудовим договором та посадовою інструкцією, звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України є незаконним. Крім того, згідно ч. 3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Проте, як вбачається з оскаржуваного наказу, начальник Мелітопольського локомотивного депо обмежився в ньому загальними фразами без зазначення, в чому саме полягає ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну ними шкоду, не вказані відомості про попередню роботу працівника. Розриваючи трудовий договір з позивачем, з підстав, визначених п. 3 ст. 40 КЗпП України, відповідач не взяв до уваги вищевказані обставини і не врахував, що застосування до працівника такого дисциплінарного стягнення, як звільнення, є крайнім заходом. Звільнення позивача відбулось без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Позивач є членом Мелітопольської профспілкової організації працівників залізничного транспорту. Статтею 43 КЗпП України передбачено розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Начальник структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця направив до Мелітопольської профспілкової організації працівників залізничного транспорту клопотання від 24.01.2022р. № 01-04/НК про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП (копія додається). В межах строків визначених ст. 43 КЗпП України, у відповідь на вказане подання Мелітопольська профспілкова організація працівників залізничного транспорту листом від 09.02.2022р. № 36 (копія листа та протоколу додається) повідомило про відмову у наданні згоди на звільнення позивача. Обґрунтовуючи відмову у наданні згоди виборний профспілковий орган виходив з наступного: - по жодному факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку вказаному в клопотанні не надано будь-якого документу, підтверджуючого скоєння цих порушень; - стосовно наказів від 06.09.2021 №45/с, від 30.12.2021 №70/с зазначено, що відповідно до п. 3.1.10 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, яка є чинна по цей час: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є цей працівник» та відповідно до п. 2.2.11 Колективного договору Придніпровської залізниці на 2007-2015 роки, який є чинним по цей час: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі чи порушення трудової дисципліни, запрошувати представника профспілкового органу профспілкової організації, членом якої є цей працівник». Ознак, представники профспілки не були запрошені, що є порушенням. Крім того, за вищезазначеними наказами, клопотання на згоду щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності на профспілку не надходило; - з наказом від 06.09.2021 № 45/с позивач до теперішнього часу не ознайомлена. Таким чином, не зважаючи на наявність належним чином обґрунтованої та аргументованої відмови профспілкового органу на звільнення працівника, позивача протиправно було звільнено. Крім того, звертаю увагу, що в наказі № 55/ос від 31.03.2022 р. за формою П-4 протиправно та безпідставно вказано, що звільнення погоджено з профспілковою організацією, що не відповідає дійсності. Позивача незаконно звільнили під час її тимчасової непрацездатності. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Таким чином, не можливе звільнення працівника під час перебування на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. Однак, згідно доданого до позову листка непрацездатності серія АЛВ № 995159 позивач перебувала на лікарняному в період з 31.03.2022р. по 04.04.2022р. Відповідно до ст. 149 КЗпП стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Наразі, воєнний стан продовжено до 23.08.2022р. Починаючи з 26 лютого 2022 року та по теперішній час місто Мелітополь Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території України. Проведення на території Запорізької області активних військових дій призвело до повного припинення транспортного сполучення та зупинення роботи залізничного транспорту. У зв`язку з цим з 01.03.2022р. наказом начальника структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця введено режим простою з 24.02.2022р. З початку тимчасової окупації залізничний вокзал та локомотивне депо фактично захоплено та контролюється військовими Російської Федерації. Будь-яких цивільних осіб на територію Мелітопольського локомотивного депо не пропускали. У зв`язку з цим, копію оскаржуваного наказу позивач фактично отримала тільки 14.06.2022р. у нового керівництва локомотивного депо, яке протиправно було призначено окупаційною військовою адміністрацією. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Також необхідно зазначити, що станом на час звернення позивача до суду на території України продовжував діяти карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Дія карантину продовжена до 31.08.2022р. Згідно з пунктом 1 Глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Кодекс доповнено главою XIX згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020р. З того часу вказані прикінцеві положення не змінювалися. Отже, позивач є такою, що дотрималася строку звернення до суду, та просить суд ухвалити рішення яким визнати незаконним та скасувати наказ про розірвання трудового договору з нею та поновити її на роботі. \~ \~ \~ \~Короткий зміст відзиву на позов (а.с.73-78) \~ \~ \~ \~ Представник відповідача заперечує проти позову та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. До складу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ Укрзалізниця» входить структурний підрозділ «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», який діє на підставі положення затвердженого наказом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» наказом від 13.10.2016 № 572/н. \~ \~ \~ \~Починаючи з 25.02.2022 місто Мелітополь та прилеглі території знаходяться під тимчасовою окупацією військ російської федерації. Майно, яким наділений структурний підрозділ "Мелітопольське локомотивне депо, належить АТ "Укрзалізниця на праві власності або закріплене за АТ "Укрзалізниця" на праві господарського відання. На даний час АТ "Укрзалізниця" втратила контроль над цим майном. Документи з моменту створення чи надходження і до передавання на зберігання в архів установи зберігаються за місцем формування справ у службі діловодства чи інших структурних підрозділах установи відповідно до номенклатури справ. Керівники структурних підрозділів установи і працівники, відповідальні за організацію діловодства в цих підрозділах, зобов`язані забезпечити зберігання документів і справ відповідно до пункту 3 розділу IV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181. Тому АТ "Укрзалізниця" зазначає про відсутність доступу до документів, які на даний час зберігаються в структурному підрозділі "Мелітопольське локомотивне депо" в Мелітополі, за адресою: місто Мелітополь вулиця Лінійна 1а, структурний підрозділ "Мелітопольське локомотивне депо". Позивачка до АТ "Укрзалізниця" не зверталась, відповідних доказів звернення до роботодавця матеріали справи не містять. Позовна заява містить цілий перелік додатків, які повинні обґрунтувати ті обставини на які посилається позивач та представник позивача. Докази які подаються разом з позовною заявою, не містять обґрунтованих та відповідно до закону не є належними до конкретного доказування тих вимог і обставин на які посилається позивач. Як зазначає позивач в позовній заяві - "У зв`язку з цим, копію оскаржувального наказу позивач фактично отримав тільки 14.06.2022 у нового керівництва локомотивного депо, яке 1 протиправно було призначено окупаційною військовою адміністрацією." (стор. 11 позовної заяви, останній абзац). Дане посилання свідчить про той факт, що ані позивач ані її представник офіційно до АТ "Укрзалізниця" (адреса: вулиця Єжи Гедройця, 5 місто Київ, 03680) або до регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" (адреса: проспект Дмитра Яворницького, 108, місто Дніпро, 49038) не звертались. Представник позивача у відповідності до ст. 24 Закону України "Про Адвокатур) та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-УІ, не зробив жодного запиту при підготовні позовної заяви до Відповідача. Крім того докази які надані разом з позовною заявою не містять відповідних ознак офіційного отримання. Разом з цим рапорт на ім`я начальника Мелітопольського локомотивного депо Яшного Н.С. не містить відповідних реєстраційних відміток. Крім того не зрозуміло яким чином відповідна копія рапорту опинилась у позивачки, оскільки як зазначається у позовній заяві його було "подано начальнику Мелітопольського локомотивного депо 18.01.2022" (стор.8 позовної заяви, 8 абзац з верху). Ці твердження також мають безпосереднє відношення до тієї копії посадової інструкції позивача яка додана як доказ. Посадова інструкція є кадровим документом, в якому визначено конкретні завдання та обов`язки працівника, його права та відповідальність. Ознайомлення працівника з посадовою інструкцією під підпис надає можливість уникнути спору про зміст трудових функцій працівника, а також у зв`язку з порушенням працівником трудових обов`язків. Крім того, слід зазначити, що найменування роботи (професії або посади), яке зазначено в посадовій інструкції працівника, має відповідати штатному розписові, наказу (розпорядженню) про прийняття на роботу та розроблятися на основі Національного класифікатора професій, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 (далі - Класифікатор професій), з урахуванням Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Мінпраці України від 29.12.2004 № 336 (далі - Довідник). Посадові інструкції затверджуються наказом (розпорядженням) керівника або уповноваженого ним органу. Після того, як посадова інструкція буде затверджена керівником або уповноваженим ним органом, вона обов`язково має бути доведена до відома працівника під підпис. Посадові інструкції складаються у двох примірниках, один з яких зберігається у відділі кадрів, а другий - у керівників відповідних структурних підрозділів. Працівникові видається під підпис копія посадової інструкції. Доданий примірник посадової інструкції позивача, який доданий в якості доказу не містить ані підпису особи яка її склала, підпису особи яка її затвердила, ані підпису особи яка їх отримала, чим повністю не відповідає вище викладеним критеріям. Тому не може вважатися примірником посадової інструкції. Такі самі обставини стосуються і інших доказів, які безпосередньо присутні як докази на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Інші документи - наказ про відрядження, розклад руху поїздів, черги, сторінки з журналу охорони праці, накази про відпустку позивача та інші документи. Відсутні підтвердження про отримання цих копій, яким чином вони опинились у позивача. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Крім того представником позивача зазначено, що під час війни роботодавець не повинен запитувати згоду профспілки на звільнення працівника з власної ініціативи з підстав систематичного невиконання трудових обов`язків на підставі частини 2 статті 5 Закону від 15.03.2022 № 2136-ІХ у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Так як факт, на який посилається позивач відбувся у березні 2022, то відповідно місячний строк, протягом якого працівник може звернутися до суду сплив у травні 2022 року. За таких обставин позов подано з пропущенням строків позовної давності. Також позивач наголошує на той факт, що її було звільнено під час її тимчасової непрацездатності. Докази направлення листка непрацездатності до АТ «Укрзалізниця» відсутні. Листок непрацездатності сформований (виданий) програмними засобами Електронного реєстру листків непрацездатності на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт хвороби, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером листка непрацездатності у Реєстрі електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи. Представником позивача подано відповідь на відзив а.с. (88-93). Аргументи учасників справи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача Пузій О.В. підтримав позовні вимоги зазначені у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Савчук О.С. проти позову заперечує в повному обсязі. Фактичні обставини справи , встановлені судом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступне: АТ Укрзалізниця (код ЄДРПОУ 40075815) зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Регіональна філія Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця (код ЄДРПОУ ВП 40081237) є відокремленим підрозділом АТ Укрзалізниця без статусу юридичної особи. Структурний підрозділ "Мелітопольське локомотивне депо" також не наділено цивільною процесуальною дієздатністю. Тому саме АТ Укрзалізниця у справі є належним відповідачем. \~ \~ \~ \~З 28.03.2017 р. позивач [PERSON] працювала начальником резерву локомотивних бригад цеху експлуатації структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця згідно наказу № 103/ос від 28.03.2017 року, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (а.с.10-12). Наказом №\~55/ос\~від 31.03.2022\~року позивач\~була звільнена\~з посади\~на підставі\~п.\~3\~ст.\~40\~КЗпП,\~а саме,\~систематичне невиконання\~без поважних\~причин обов`язків,\~покладених трудовим\~договором,\~що підтверджується\~копією трудової\~книжки [NUMBER] \~(а.с.10-12), копією наказу № 55/ос від 31.03.2022 (а.с.13, 37). Відповідно до копії листка непрацездатності наданого амбулаторією загальної практики сімейної медицини №7 м. Мелітополь - [PERSON] знаходилася на лікарняному з 31.03.2022 року по 04.04.2022 року включно. (а.с.32). 2. Мотивувальна частина \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позов належить задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Акти та закони які регулюють цивільні правовідносини приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України. У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником обов`язків без поважних причин. Вчинення позивачем дисциплінарних проступків суду не доведено належними та допустимими доказами. Позивач є членом Мелітопольської профспілкової організації працівників залізничного транспорту. Статтею 43 КЗпП України передбачено розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Начальник структурного підрозділу "Мелітопольське локомотивне депо" регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця направив до Мелітопольської профспілкової організації працівників залізничного транспорту клопотання від 24.01.2022р. № 01-04/НК про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП (а.с.43). В межах строків визначених ст. 43 КЗпП України, у відповідь на вказане подання Мелітопольська профспілкова організація працівників залізничного транспорту листом від 09.02.2022р. № 36 повідомило про відмову у наданні згоди на звільнення позивача (а.с.45). Обґрунтовуючи відмову у наданні згоди виборний профспілковий орган виходив з наступного: - по жодному факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку вказаному в клопотанні не надано будь-якого документу, підтверджуючого скоєння цих порушень; - стосовно наказів від 06.09.2021 №45/с, від 30.12.2021 №70/с зазначено, що відповідно до п. 3.1.10 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, яка є чинна по цей час: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є цей працівник» та відповідно до п. 2.2.11 Колективного договору Придніпровської залізниці на 2007-2015 роки, який є чинним по цей час: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі чи порушення трудової дисципліни, запрошувати представника профспілкового органу профспілкової організації, членом якої є цей працівник». Ознак, представники профспілки не були запрошені, що є порушенням. Крім того, за вищезазначеними наказами, клопотання на згоду щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності на профспілку не надходило; - з наказом від 06.09.2021 № 45/с позивач до теперішнього часу не ознайомлена. Таким чином, не зважаючи на наявність належним чином обґрунтованої та аргументованої відмови профспілкового органу на звільнення працівника, позивача протиправно було звільнено. Разом з цим, в наказі № 55/ос від 31.03.2022 р. за формою П-4 безпідставно вказано, що звільнення погоджено з профспілковою організацією, що не відповідає дійсності (а.с. 13). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Таким чином, не можливе звільнення працівника під час перебування на лікарняному у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. До матеріалів справи додано листок непрацездатності в паперовій формі, видача яких допускається до 01.01.2023, як передбачено МОЗ України наказом «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 червня 2021 року № 1066» від 25.03.2022 р. № 522, який набрав чинності 15.04.2022 р., внесло зміни до порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність. Зокрема, остаточний перехід на е-лікарняні відтерміновано із 1 травня 2022 р. до 1 січня 2023 р. Згідно доданого до позову листка непрацездатності серія АЛВ № 995159 позивач перебувала на лікарняному в період з 31.03.2022р. по 04.04.2022р. (а.с.32). Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі Верховного Суду України від 15 грудня 2010 року по справі № 6-20213св0, в справах у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. За таких обставин, відповідно до положень cт. 235 КЗпП України, відповідач зобов`язаний поновити позивача на попередній роботі. \~ \~ \~ \~ Щодо судових витрат. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати зі сплати судового збору. Крім того, з огляду на матеріали справи на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 14.07.2022 (а.с.42), копію акта про приймання-передачі послуг по договору про надання правової допомоги від 14.07.2022 (а.с.40), копію квитанції №72 від 14.07.2022 на суму 4\~000,00 грн. (а.с.40), ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с.41), копію акта про приймання-передачі послуг по договору про надання правової допомоги від 23.09.2022 (а.с.96 на звороті), копії квитанції № 72 від 01.08.2022 та квитанції №80 від 22.09.2022 (а.с.96). \~ \~ \~ \~Зазначені документи є належними доказами, які підтверджують наявність договірних відносин між адвокатом та позивачем, факт надання юридичних послуг. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Тому, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді у розмірі 7000, 00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved