Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від представника заявників адвоката Ігнатова Євгена Євгеновича надійшла заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій вони просять встановити факт народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] в пологовому будинку м. Сімферополя, АР Крим, Україна від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Заявники та/або їх представник в судове засідання не з`явилися, у своїй заяві, поданої представником адвокатом Ігнатовим Євгеном Євгеновичем, просили справу розглянути за їх відсутності, задовольнивши її з підстав зазначених у ній. Представник Новомосковського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, у своїй заяві просили розглянути справу за їх відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які, беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши викладені в заяві доводи, та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків, а саме: Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №\~64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~в Україні\~введений воєнний\~стан із\~05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб.\~Законом України\~від 24.02.2022\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні»» затверджено\~зазначений Указ.\~Указом Президента\~України від\~14\~березня 2022\~року №\~133/2022\~«Про продовження\~строку дії\~воєнного стану\~в Україні»\~продовжено строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні з\~05\~години 30\~хвилин 26\~березня 2022\~року строком\~на 30\~діб.\~Законом України\~від 22.05.2022\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні»» затверджено\~зазначений Указ.\~Указом Президента\~України від\~17\~травня 2022\~року №\~341/2022\~«Про продовження\~строку дії\~воєнного стану\~в Україні»\~продовжено строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні з\~05\~години 30\~хвилин 25\~травня 2022\~року строком\~на 90\~діб.\~Законом України\~від 15.03.2022\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні» затверджено\~зазначений Указ.\~Указом Президента\~України від\~12\~серпня 2022\~року №\~573/2022\~«Про продовження\~строку дії\~воєнного стану\~в Україні»\~продовжено строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні з\~05\~години 30\~хвилин 23\~серпня 2022\~року строком\~на 90\~діб.\~Указом Президента\~України від\~07\~листопада 2022\~року №\~757/2022\~«Про продовження\~строку дії\~воєнного стану\~в Україні»\~продовжено строк\~дії воєнного\~стану в\~Україні з\~05\~години 30\~хвилин 21\~листопада 2022\~року строком\~на 90\~діб.\~Законом України\~від 16.11.2022\~«Про затвердження\~Указу Президента\~України «Про\~продовження строку\~дії воєнного\~стану в\~Україні»» затверджено\~зазначений Указ. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України\~та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені\~Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, що заявники [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Скворцово Сімферопольського району АР Крим, є громадянкою України (паспорт [NUMBER] , виданий 19 квітня 2019 року Генічеським РВ УДМС України в Херсонській області), а [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Новоолексіївка, Геничеського району Херсонської області є громадянином України (паспорт [NUMBER] , виданий 18 грудня 2007 року Геничеським РВ УМВС України в Херсонській області). Згідно виписного епікризу від 01 липня 2022 року виданого на тимчасово окупованій території України установою «РК РКБ ім.. Н.А. Семашко м. Сімферополь» [PERSON] , [INFO] , [INFO] народила дитину хлопчика, вагою 3490 гр зріст 51 см. Так, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Вирішуючи питання про можливість прийняття як доказу документів, виданих окупаційною владою, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Народження дитини є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 317\~ЦПК України\~визначено,\~що 1.\~Заява про\~встановлення факту\~народження особи\~на території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~подана батьками\~або одним\~з них,\~їхніми представниками,\~членами сім`ї,\~опікуном,\~піклувальником,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~або іншими\~законними представниками\~дитини до\~будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника. Заява\~про встановлення\~факту смерті\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~подана членами\~сім`ї померлого,\~їхніми представниками\~або іншими\~заінтересованими особами\~(якщо\~встановлення факту\~смерті особи\~впливає на\~їхні права,\~обов`язки чи\~законні інтереси)\~до будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника. 2.\~Справи про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~розглядаються невідкладно\~з дня\~надходження відповідної\~заяви до\~суду. 3.\~У рішенні\~про встановлення\~факту народження\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~мають бути\~зазначені встановлені\~судом дані\~про дату\~і місце\~народження особи,\~про її\~батьків. 4.\~Ухвалене судом\~рішення у\~справах про\~встановлення факту\~народження або\~смерті особи\~на території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~підлягає негайному\~виконанню. Рішення\~у справах\~про встановлення\~факту народження\~або смерті\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~оскаржено в\~загальному порядку,\~встановленому цим\~Кодексом.\~Оскарження рішення\~не зупиняє\~його виконання. 5. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом встановлено, що заявники позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право. З огляду на наведене, суд приходить висновку про можливість встановлення факту народження дитини чоловічої статі\~ [PERSON] , що відбувся [INFO] в м. Сімферополь (Автономна Республіка Крим, Україна) від матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. На підставі викладеного та

Outcome: approved