Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-15 00:00:00

Позивач Новомиргородська міська рада звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що [PERSON] , 1986 року народження, є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько - [PERSON] - помер, свідоцтво про смерть від 29 березня 2022 року, серія [NUMBER] . Відповідно до довідки, яка видана виконавчим комітетом Новомиргородської міської ради від 15 вересня 2022 року № 281 [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] . 06 березня 2022 року [PERSON] , написала власноручно заяву про те, що вона не може надати належне виховання та утримувати свою дочку, тому надала згоду, щоб [PERSON] проживала у родичів, а саме у [PERSON] , при цьому обіцяла закодуватися в найкоротший термін. Подружжя [PERSON] та [PERSON] , зазначили, що не заперечують взяти в свою родину малолітню [PERSON] на тимчасове виховання та утримання. Відповідно до характеристики Новомиргородської міської ради від 15 вересня 2022 року № 32 [PERSON] за час проживання на території міської ради проявила себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, неналежно виконує батьківські обов`язки, не працює. Після смерті батька [PERSON] , малолітня дитина, [PERSON] , 2014 року народження, проживає в сім`ї дядька [PERSON] та тітки [PERSON] . Скарги на [PERSON] надходили від сусідів та інших жителів селища в усній формі. Відповідно до довідок, виданих Йосипівським ліцеєм Новомиргородської міської ради від 22, 23 вересня 2022 року №№ 34, 38 встановлено, що [PERSON] навчається з 01 вересня 2022 року у 2 класі Йосипівського ліцею Новомиргородської міської ради. Дівчинка проживає та виховується в сім`ї дядька [PERSON] та [PERSON] , які проживають у селі Кам`януватка, Новоукраїнського району Кіровоградської області. Мати, [PERSON] , не займається забезпеченням побутових потреб дівчинки, зовсім не цікавиться навчанням та вихованням, жодного разу не зверталася до класного керівника чи дирекції закладу освіти. Родина [PERSON] добре піклується про [PERSON] , забезпечуючи їй належне утримання, навчання, створює всі умови для перебування в родині. Дитина забезпечена всім необхідним одягом, навчальним приладдям, належним харчуванням. Дядько та тітка активно цікавляться життям дівчинки у школі, допомагають їй з заняттями, стежать за успішністю. У спілкуванні з дівчинкою дотримуються демократичного стилю спілкування. Дитина добре адаптувалася в сім`ї дядька. З членами родини у [PERSON] склалися довірливі стосунки. Також у родині виховується їх неповнолітній син, який позитивно ставиться до дівчинки, як до члена сім`ї, з якою в нього склалися гармонійні, відкриті стосунки з чітко окресленими соціальними межами. Актами обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] констатовано: 15 квітня 2022 року - в будинку холодно, речі брудні, відсутні продукти харчування. На момент перевірки, дитина за згодою матері знаходилася в родичів батька, оскільки мати не в змозі надати належне виховання дитині. Веде неналежний спосіб життя, обіцяє закодуватися; 22 червня 2022 року - має невеликий запас продуктів харчування, обмаль засобів особистої гігієни. Постільна білизна потребує прання, кімнати - провітрювання. Зі слів [PERSON] дитина перебувала в тітки [PERSON] та дядька [PERSON] . Останній раз бачила дитину у школі на свято «Останнього дзвінка». Також, повідомила що має тимчасовий підробіток - сапає соняшник на полі, отримує близько 350 грн. в день. Планує пройти курс кодування за для позбуття алкозалежності; 18 серпня 2022 року - обстежити умови проживання не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив. Відповідно до пояснень громадянина [PERSON] , від 01 червня 2022 року та 15 вересня 2022 року встановлено, що його малолітня племінниця [PERSON] , 2014 року народження, після смерті батька [PERSON] , проживає в них, так, як мати не в змозі надати належне виховання та утримання дитини, відповідно до заяви матері від 06 березня 2022 року. Протягом перебування малолітньої [PERSON] в сім`ї [PERSON] , мати не цікавилася життям дитини, не приїздила, не приймала участі у вихованні, а продовжувала вживати спиртні напої. Телефонувала інколи до дочки, коли була не в тверезому стані, висловлювалася нецензурною лексикою. За час проживання дитини в родині у них з [PERSON] склалися дружні, теплі відносини. Дитина не хоче повертатися до матері, повністю перебуває на їх утриманні, має все необхідне. При спілкуванні спеціалістів міської ради з [PERSON] , було встановлено, що дитина життєрадісна, не замкнена, адаптована в родинному середовищі та немає бажання повертатися до матері. 16 вересня 2022 року [PERSON] надала пояснення, що на даний час не закодувалася та не забрала свою доньку [PERSON] від родичів, оскільки немає коштів на її утримання. Останній раз вона бачила свою доньку у березні місяці, але інколи телефонувала. Також зазначила, що не заперечує щоб її позбавили батьківських прав, так як вважає, що дитині буде краще проживати в родичів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини міської ради від 16 червня 2022 року № 12 року «Про стан утримання та виховання малолітньої дитини матір`ю [PERSON] », було вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] . На зауваження працівників служби у справах дітей міської ради, відділення соціальної роботи комунального закладу «Новомиргородський центр надання соціальних послуг», старостинського округу смт. Капітанівка, щодо ведення належного способу життя [PERSON] не реагує, не бажає ставати на шлях виправлення, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, продовжує зловживати алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя. Профілактична робота з нею щодо належного способу життя та утримання дитини позитивних результатів не дала. Умови проживання матері, спосіб її життя являють собою загрозу для життя, здоров`я та нормального розвитку малолітньої дитини. Таким чином, мати [PERSON] свідомо ухиляється та нехтує своїми обов`язками по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно за актовим записом № 7 від 16.07.2014 року, вчиненого Виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.6). [INFO] у с. Тишківка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області у віці 37 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.03.2022 року Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 145, який був батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7). 06 березня 2022 року [PERSON] написала власноручно заяву про те, що вона не може надати належне виховання та утримувати свою дочку, а тому надала згоду щоб [PERSON] проживала у родичів, а саме у [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 281 від 15 вересня 2022 року [PERSON] проживає без реєстрації та документів на право власності на будинок по [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до характеристики Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 32 від 15 вересня 2022 року [PERSON] за час проживання на території смт. Капітанівка та с. Прищепівка проявила себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, не працює. Неналежно виконує батьківські обов`язки. Після смерті чоловіка [PERSON] малолітня дитина [PERSON] , 2014 року народження, проживає в сім`ї родичів [PERSON] та [PERSON] . Скарги та заяви від сусідів та інших жителів селища надходили в усній формі (а.с.12). Як вбачається з Актів обстеження умов проживання [PERSON] від 15 квітня 2022 року та від 22 червня 2022 року для дитини немає належних умов для проживання та виховання, в будинку холодно, кімната відведена для дівчинки є, але необлаштована. Після смерті батька [PERSON] дівчинка проживає в родичів [PERSON] , оскільки мати не взмозі надати належне виховання дівчинці. Відповідач веде неналежний спосіб життя. Має невеликий запас продуктів харчування, обмаль засобів особистої гігієни. Постільна білизна потребує прання, кімнати провітрювання. Зі слів [PERSON] дитина перебувала в тітки [PERSON] та дядька [PERSON] . Останній раз бачила дитину у школі на свято «Останнього дзвінка». Також відповідач повідомила що має тимчасовий підробіток - сапає соняшник на полі, отримує близько 350 грн. в день. Планує пройти курс кодування для того щоб позбутися алкозалежності. 18 серпня 2022 року обстежити умови проживання не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив (а.с.13-15). Відповідно до пояснень громадянина [PERSON] від 01 червня 2022 року та 15 вересня 2022 року встановлено, що його малолітня племінниця [PERSON] , 2014 року народження, після смерті батька [PERSON] , проживає в них, так як мати не в змозі надати належне виховання та утримання дитини, відповідно до заяви матері від 06 березня 2022 року. Протягом перебування малолітньої [PERSON] в сім`ї [PERSON] , мати не цікавилася життям дитини, не приїздила, не приймала участі у вихованні, а продовжувала вживати спиртні напої. Телефонувала інколи до дочки, коли була не в тверезому стані, висловлювалася нецензурною лексикою. За час проживання дитини в родині у них з [PERSON] склалися дружні, теплі відносини. Дитина не хоче повертатися до матері, повністю перебуває на їх утриманні, має все необхідне. При спілкуванні спеціалістів міської ради з [PERSON] , було встановлено, що дитина життєрадісна, не замкнена, адаптована в родинному середовищі та немає бажання повертатися до матері (а.с.20, 22). Згідно пояснення [PERSON] від 16 вересня 2022 року на даний час вона не закодувалася та не забрала свою доньку [PERSON] від родичів, оскільки немає коштів на її утримання. Останній раз вона бачила свою доньку у березні місяці, але інколи телефонувала. Зазначила, що не заперечує про позбавлення її батьківських прав, так як вважає, що дитині буде краще проживати в родичів (а.с.23). У відповідності до Рішення комісії з питань захисту прав дитини Новомиргородської міської ради Кіровоградської області №12 від 16 червня 2022 року «Про стан утримання та виховання малолітньої дитини матір`ю [PERSON] » було вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] . На зауваження працівників служби у справах дітей міської ради, відділення соціальної роботи комунального закладу «Новомиргородський центр надання соціальних послуг», старостинського округу смт. Капітанівка, щодо ведення належного способу життя [PERSON] не реагує. Профілактична робота щодо належного способу життя та утримання дитини позитивних результатів не дала. Умови проживання матері, спосіб її життя являють собою загрозу для життя, здоров`я та нормального розвитку малолітньої дитини (а.с.16-17). Довідками №34 від 22 вересня 2022 року та №38 від 23 вересня 2022 року, виданих Йосипівським ліцеєм Новомиргородської міської ради Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] навчається з 01 вересня 2022 року у 2 класі Йосипівського ліцею Новомиргородської міської ради. Дівчинка проживає та виховується в сім`ї дядька [PERSON] та [PERSON] , які проживають у селі Кам`януватка, Новоукраїнського району Кіровоградської області. Мати [PERSON] , не займається забезпеченням побутових потреб дівчинки, зовсім не цікавиться навчанням та вихованням, жодного разу не зверталася до класного керівника чи дирекції закладу освіти. Родина [PERSON] добре піклується про [PERSON] , забезпечуючи їй належне утримання, навчання, створює всі умови для перебування в родині. Дитина забезпечена всім необхідним одягом, навчальним приладдям, належним харчуванням. Дядько та тітка активно цікавляться життям дівчинки у школі, допомагають їй з заняттями, стежать за успішністю. У спілкуванні з дівчинкою дотримуються демократичного стилю спілкування. Дитина добре адаптувалася в сім`ї дядька. З членами родини у [PERSON] склалися довірливі стосунки. Також у родині виховується їх неповнолітній син, який позитивно ставиться до дівчинки, як до члена сім`ї, з якою в нього склалися гармонійні, відкриті стосунки з чітко окресленими соціальними межами (а.с.18-19). Таким чином, мати [PERSON] свідомо ухиляється та нехтує своїми обов`язками по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 16 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За правилами ст.164 п.2 ч.1 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Надані суду докази не спростовані відповідачем та свідчать про те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своєї дитини, не цікавиться її станом здоров`я, життям, участі у вихованні та належному утриманні не приймає. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, а тому суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] , [INFO] . За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідачка не дивлячись на свій обов`язок участі у вихованні дитини в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим з відповідачки необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, відсутність доказів про сплату аліментів на інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява Новомиргородської міської ради Кіровоградської області надійшла до суду і зареєстрована 07 жовтня 2022 року. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з [PERSON] з дня пред`явлення позову, а саме з 07 жовтня 2022 року. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1984, 80 (992,40*2) грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved