Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

29 вересня 2022 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до договору дарування житлового будинку, посвідченого 17 грудня 2003 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстровим № 2103, зареєстрованого 03 лютого 2004 року в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстраційним № 3178740, вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження голови Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 36 від 13 травня 2016 року «Про внесення змін до розпорядження сільського голови «Про перейменування вулиць в селі Орлівщина Орлівщинської сільської ради» № 21 від 17 лютого 2016 року» вулицю Щорса перейменовано на вулицю Ставкова. У вищевказаному будинку, зі згоди позивача, була зареєстрована колишня дружина її сина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року у справі № 183/2391/19, яке набрало законної сили 30 вересня 2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Ще до розірвання шлюбу, а саме на початку 2018 року, відповідач виїхала з належного позивачу будинку, забравши всі свої особисті речі. Де в даний час проживає [PERSON] позивачу невідомо, оскільки вже тривалий час вони не спілкуються. Позивач зазначає, що наявність реєстрації у будинку відповідача порушує її права власника вільно, на власний розсуд, розпоряджатися своєю власністю. Окрім того позивач не має можливості оформити субсидію на газопостачання, електроенергію до будинку через неможливість надати компетентним органам достовірної інформації про доходи відповідача та її місцеперебування, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 05 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, 08 листопада 2022 року подала до суду заяву, у якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , відповідно до договору дарування житлового будинку від 17 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Монашко Н.П., зареєстровано в реєстрі за № 2103, є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] /а.с.9/. Договір дарування житлового будинку зареєстровано 03 лютого 2004 року в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстраційним № 3178740 /а.с.9 зворот/. Розпорядженням голови Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року № 36 «Про внесення змін до розпорядження сільського голови «Про перейменування вулиць в селі Орлівщина Орлівщинської сільської ради» від № 21 від 17 лютого 2016 року» вулицю Щорса перейменовано на вулицю Ставкова /а.с.10/. Згідно з отриманою судом інформацією Центру надання адміністративних послуг Піщанської сільської ради від 03 жовтня 2022 року № 77 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в буд. [ADDRESS] /а.с.17/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином позивача /а.с.14/. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] з 15 лютого 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року розірвано /а.с.13/. Разом із тим, відповідно до акту від 11 серпня 2022 року, складеного депутатом Піщанської сільської ради Бондаренко Т.П., у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у будинку [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає з 2018 року /а.с.12/. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року у будинку [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, при цьому відповідач не знята з реєстрації, доказів поважності причин не проживання відповідача суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved