Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер: 3791, виданий 02.07.2018, про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер: 2186, виданий 03.08.2017, відновлення запису про реєстрацію права власності за [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу Р №4404 від 15.08.2008, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., реєстраційний номер майна: 23944397; визнання права іпотеки ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на майно, яким є квартира [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.08.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1304/0808/71-008, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 77000 дол. США, строком до 15.08.2038. Також 15.08.2008 між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір за реєстровим №4411, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., згідно з яким іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . В межах вищевказаних кредитних правовідносин був наявний спір щодо стягнення коштів за кредитом. 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, договір відступлення прав за іпотечним договором, відповідно до яких ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права та вимоги за зобов`язаннями позичальника за кредитним договором від 15.08.2008 №1304/0808/71-008 та іпотечним договором за реєстровим №4411 від 15.08.2008. Рішенням апеляційного суду Львівської області скасовано рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.12.2016 на ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», ПАТ «Омега-Банк» про визнання недійсним з моменту укладення договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №1304/0808/71-008 від 15.08.2008 та іпотечним договором №4411 від 15.08.2008, відмовлено. Відповідно до довідки №244038095 від 11.02.2021 предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] відчужено, новим власником такого є відповідач [PERSON] . Крім цього, 03.08.2017 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В., на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія на номер 2186, виданий 03.08.2017, внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36455115 від 03.08.2017, власник - [PERSON] . Остання перебуває у родинних відносинах з [PERSON] , що свідчить про фраудаторність правочину. На день подання позову заборгованість за кредитним договором №1304/0808/71-008 не погашена, станом на 25.02.2021 така становить 159 573 дол. США. Вищевказані обставини зумовили звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що у такому викладені. Висловив заперечення на заяви представників відповідачів щодо стягнення витрат на правничу правову допомогу. Вважає що заявлений розмір витрат на правову допомогу є явно необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та розміром позовних вимог, а також відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, розрахунок таких витрат. У разі відмови ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у задоволенні позову, просив суд відмовити відповідачам у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі або зменшити розмір таких витрат. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити, з підстав що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що 02.07.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 3791 від 02.07.2018, індексний номер рішення 41862847, номер запису про право власності 26859131. [PERSON] придбала квартиру у [PERSON] та на момент укладення договору купівлі-продажу були відсутні записи про обтяження в Державному реєстрі речових прав. У провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа №464/1838/21 за позовом ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до [PERSON] , за участі третьої особи - [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в межах розгляду якої на вимогу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» витребувано копію реєстраційної справи на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів реєстраційної справи на вищевказану квартиру випливає, що 06.10.2015 ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою про виключення іпотеки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру. Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2015 іпотеку квартири припинено. Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. №30964062 від 16.08.2016 повторно проведено реєстрацію іпотеки на квартиру. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 вищевказане рішення №30964062 від 16.08.2016 визнано протиправним та скасовано. Рішенням державного реєстратора Хміляр Х.А. №36447666 від 03.08.2017 запис про іпотеку квартири скасовано. На момент набуття [PERSON] права власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказана квартира не була обтяжена іпотекою, а відтак [PERSON] не знала і не могла знати про наявність у [PERSON] боргу перед позивачем. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, які свідчать про недобросовісність відповідача як набувача зазначеної квартири. Добросовісна особа, яка придбала нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяжень з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А тому, за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Таким чином, позовні вимоги є безпідставними. Як випливає із матеріалів справи, запис про іпотеку квартири в державному реєстрі прав на нерухоме майно скасовано рішенням державного реєстратора Хміляр Х.А. №36447666 від 03.08.2017 на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 у справі №813/4458/16. З цього моменту позивач був обізнаний про відсутність у нього права іпотеки, однак до часу подання позову жодних дій не вчиняв, відтак існують підстави для застосування позовної давності. Також звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат та стягнення на корить відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 38 000 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 03.08.2017. Враховуючи те, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» має доступ до Державного реєстру речових прав для з`ясування поточного стану права власності на іпотечне майно, відтак могло довідатись та подати відповідний позов ще до спливу трирічного строку позовної давності. Крім цього, у позовній заяві ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до [PERSON] , за участі третьої особи [PERSON] , у справі №464/1838/21 позивач підтвердив, що йому відомо про вибуття такого майна з власності [PERSON] , проте ще протягом 10 місяців не подавав позовної заяви з відповідними вимогами. Сплив позовної давності не припиняє зобов`язання, а лише позбавляє кредитора права на судовий захист. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16.01.2020, внесені зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого абзац 1-3 ч. 3 ст. 26 Закону викладено в такій редакції: «Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону». Вважає, що з 16.01.2022 позовна вимога про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, відновлення запису про реєстрацію права власності на спірну квартиру є неефективним способом захисту порушених прав. Звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача на користь відповідача [PERSON] у розмірі 30 000 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності відповідача та представника. До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» безпідставними, а вимогу про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири - неефективним способом захисту, яка не може бути судом задоволена. Так, 03.08.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В., зареєстрований в реєстрі за №2186. 02.07.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., зареєстрований в реєстрі за №3791. Позивач вважає, що вищевказані договори є недійсними, оскільки на момент їх укладення позивач був іпотекодержателем, а саме майно перебувало в іпотеці. Покликалася на правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 17.10.2018 у справі №640/18397/15, відповідно до якого звернення іпотекодержателя до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки є неналежним способом захисту його права. У такій ситуації неналежним способом захисту прав іпотекодержателя може бути звернення до суду в порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Звернулася до суду із заявою про застосування позовної давності, оскільки позовна заява подана до суду 14.01.2022, тобто вже після спливу чотирьох років і п`яти місяців після укладення першого договору купівлі-продажу та трьох років і шести місяців після укладення другого договору купівлі-продажу. Окрім цього, на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебував позов ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до [PERSON] , за участі третьої особи [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири, у задоволенні якого відмовлено. При цьому, окрім подання вищевказаного позову за період з серпня 2017 по січень 2022 будь-яких інших дій для захисту порушених прав та інтересів позивачем вчинено не було. Звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу правову допомогу з позивача на користь відповідача [PERSON] у розмірі 30 000 грн. Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились у судове засідання, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 15.08.2008 між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Вектор Плюс», та [PERSON] укладено кредитний договір №1304/0808/71-008, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 77 000 доларів США на строк до 15.08.2038. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №1304/0808/71-008 15.08.2008 між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., зареєстрований за №4411, відповідно до умов якого іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01.04.2010 позов ВАТ «Сведбанк» задоволено, вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1304/0808/71-008 від 15.08.2008 у розмірі 83521,90 дол. США в еквіваленті 667 256,54 грн. Відповідно до листа-повідомлення від 06.10.2015 ТОВ «ФК Вектор Плюс» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із вимогою про виключення іпотеки з Державного реєстру речових прав нерухомого майна, що є предметом за договором іпотеки, а саме: квартири [ADDRESS] . 09.10.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25170738 щодо проведення державної реєстрації припинення іпотеки на квартиру з реєстровим номером 746369746101, розташованої за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Із рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30964062 від 16.08.2016 видно, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. проведено державну реєстрацію іншого речового права - іпотека на квартиру з реєстровим номером 746369746101, розташовану за адресою: [ADDRESS] за суб`єктом - ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. щодо державної реєстрації іпотеки від 16.08.2016, індексний номер 30964062, стосовно об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . 03.08.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В., зареєстрований в реєстрі за №2186, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , загальною площею 49,2 кв.м. 02.07.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., зареєстрований в реєстрі за №3791, зокрема, квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №244038095 від 11.02.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. 02.07.2018 на підставі договору купівлі-продажу серії на номер 3791, виданого 02.07.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 41862847, щодо права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, на момент набуття відповідачем [PERSON] права власності наквартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про іпотеку був скасований на підставі судового рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27.04.2022, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ТОВ «ФК «Вектор плюс» до [PERSON] , за участю третьої особи - [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Так, при ухваленні вищевказаного рішення судом встановлено, що на момент набуття [PERSON] права власності на квартиру шляхом укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вказана квартира не була обтяжена іпотекою, оскільки запис про іпотеку в Державному реєстрі прав на нерухоме майно було скасовано від 03.08.2017 на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 р. у справі №813/4458/16. З цього моменту позивач був обізнаний про відсутність у нього зареєстрованого права іпотеки, однак, до часу подання позову жодних дій по відновленню такого права не вчиняв. Оскільки на момент набуття [PERSON] права власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вказана квартира не була обтяжена іпотекою, вона не знала і не могла знати про існування обтяжень у вигляді іпотеки, то [PERSON] набула право власності на таке майно вільним від прав та обтяжень інших осіб, а іпотека за іпотечним договором від 15.08.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. та зареєстровано в реєстрі за №4411 є припиненою. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в справі №922/2416/17 (постанова від 15.06.2021) дійшла серед іншого наступних висновків. Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц). Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)). Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19) У вищевказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла, серед іншого, дійшла висновку про те, що за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Позивач ТОВ «ФК «Вектор Плюс», звертаючись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , просить суд визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер: 2186, укладений 03.08.2017 між [PERSON] та [PERSON] , а також визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер: 3791, укладений 02.07.2018 між [PERSON] та [PERSON] . Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки. За змістом цієї норми закону на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця. Отже, в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. Верховний Суд України при розгляді справ цієї категорії неодноразово застосовував це положення, звертаючи увагу, що у аналогічній ситуації належним способом захисту прав іпотекодержателя може бути звернення до суду в порядку статті 23 Закону України «Про іпотеку» (постанова від 24 грудня 2014 року у справі № 6-201цс14). За таких обставин, позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, відтак вимоги про визнання недійсними договорів не можуть бути судом задоволені. Крім цього, позивачем ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не ставиться під сумнів добросовісність набуття майна відповідачем [PERSON] . Недобросовісності у діях відповідачів [PERSON] та [PERSON] , враховуючи вищенаведені висновки суду, також не встановлено. Водночас, позовні вимоги про відновлення запису про реєстрацію права власності за відповідачем [PERSON] , та визнання права іпотеки ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на майно, яким є квартира [ADDRESS] , є похідними від позовних вимог про визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу, підстави для задоволення яких відсутні. Щодо заяв про розподіл судових витрат суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача [PERSON] надано договір про надання професійної правничої допомоги №22/02-22 від 22.02.2022, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро Романа Посікіри, від імені якої на підставі статуту діє керуючий Посікіра Р.Р., додатковий договір №1 від 06.09.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги №22/02-22 від 22.02.2022, акт прийому передачі наданих послуг від 21.09.2022 та квитанції про оплату вказаних послуг на суму 37990 грн. Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг №1 від 21.09.2022 до договору про надання правової професійної правничої допомоги №22/02-22 від 22.02.2022, на виконання умов договору адвокатом Посікірою Р.Р. було надані наступні послуги: консультація клієнта перед підписанням договору по справі №464/310/22, підготовка та написання відзиву на позовну заяву по справі, підготовка та написання клопотання про зупинення провадження у справі, підготовка і подання доповнень до заяви про зупинення провадження по справі, участь у судовому засідання. Представником відповідача Левковичем В.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання професійної правничої допомоги №23/02-22 від 23.02.2022, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро Володимира Левковича, від імені якої на підставі статуту діє керуючий Левкович В.В., акт прийому передачі наданих послуг від 13.09.2022. Згідно з п. 6.1 договір про надання професійної правничої допомоги №23/02-22 від 23.02.2022 винагорода адвоката за надані послуги згідно цього договору визначена сторонами згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для клієнта та його господарської діяльності, а саме шляхом встановлення фіксованої суми гонорару у розмірі 55 000 грн. Розмір гонорару включає в себе надання усіх послуг, що визначені п.п.2.2-2.4 договору без обмеження їх кількості та тривалості, попри те, розмір гонорару за усі послуги з представництва клієнта в суді першої інстанції та пов`язані з такими становить 30 000 грн. Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг №1 від 13.09.2022 до договору про надання правової професійної правничої допомоги №23/02-22 від 23.02.2022, на виконання умов договору адвокатом Левковичем В.В. було надані наступні послуги: консультація клієнта перед підписанням договору по справі №464/310/22, пошук, вибір та аналіз правових позицій Верховного суду, написання відзиву на позовну заяву, підготовка до подання (перевірка, копіювання та оформлення додатків) та подання у справі №464/310/22. Також представником відповідача М`яновською Г.М. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання професійної правничої допомоги №5/4-22 від 05.04.2022, укладений між відповідачем [PERSON] та адвокатським бюро «М`яновська і партнери», від імені якої на підставі статуту діє голова М`яновська Г.М., акт прийому передачі наданих послуг №1 від 13.10.2022. Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг №1 від 13.10.2022 до договору про надання правової професійної правничої допомоги №5/4-22 від 05.04.2022, на виконання умов договору адвокатом М`яновською Г.М. було надані наступні послуги: консультація клієнта перед підписанням договору по справі №464/310/22, пошук, вибір та аналіз правових позицій Верховного суду, написання відзиву на позовну заяву, підготовка до подання (перевірка, копіювання та оформлення додатків) та подання у справі №464/310/22. Загальний розмір наданих адвокатом послуг оцінює у 30 000 грн. Згідно з п. 6.1 договір про надання професійної правничої допомоги №5/4-22 від 05.04.2022 винагорода адвоката за надані послуги згідно цього договору визначена сторонами згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням складності справи, зайнятості адвоката, економічної вигоди для клієнта та його господарської діяльності, а саме шляхом встановлення фіксованої суми гонорару у розмірі 55 000 грн. Розмір гонорару включає в себе надання усіх послуг, що визначені п.п.2.2-2.4 договору без обмеження їх кількості та тривалості, попри те, розмір гонорару за усі послуги з представництва клієнта в суді першої інстанції та пов`язані з такими становить 30 000 грн. Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на професійну правничу допомогу та стягнення пропорційно на їх користь витрат на професійну правничу допомогу з позивача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у розмірі по 10 000 грн. на кожного з відповідачів. Такий розмір витрат на оплату послуг адвокатів відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України.

Outcome: approved