Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Представник заявника [PERSON] у листопаді 2022 року звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що 17.11.2016 [PERSON] склав заповіт, яким заповів заявнику [PERSON] земельну ділянку площею 4,8114 га, що розташована на території Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області, та належала спадкодавцю на підставі державного акта серії СМ № 083631 від 16.09.2004. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заявник, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса із метою оформлення своїх спадкових прав, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки у заповіті прізвище спадкоємця вказано як « [PERSON] », а по паспорту громадянина України прізвище заявника вказано як « [PERSON] ». Отже, існує невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника та заповітом. Посилаючись на указані обставини, представник заявника просить суд установити факт належності [PERSON] заповіту від імені померлого [INFO] [PERSON] , що був посвідчений секретарем Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 16.11.2022 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити. Представниця заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі та прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що заявником є [PERSON] , який народився [INFO] у с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області. Згідно паспорта громадянина України та свідоцтва про народження прізвище, ім`я та по батькові заявника російською мовою значиться як « [PERSON] » (а.с. 2, 7). Із заповіту, посвідченого 17.11.2016 секретарем виконавчого комітету Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області Яковлєвою С.М. та зареєстрованого у реєстрі за № 288, вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким крім іншого, земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 4,8114 га, яка розташована на території Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області, заповів [PERSON] , [INFO] в с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області (а.с. 4). Земельна ділянка площею 4,8114 га, яка розташована на території Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 083631, виданого 16.09.2004 (а.с. 3). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що доводиться заявникові дружиною та знає батьків заявника [PERSON] та [PERSON] , які на даний час вже померли. Батьки заявника проживали в с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області та в їхньому селі не було інших осіб з таким же прізвищем ім`ям та по батькові, як у заявника. Прізвище заявника та його батьків відрізняється так як була допущена помилка при видачі паспорта заявника. У їхнього сина також у паспорті прізвище вказано як [PERSON] , оскільки свідоцтво про народження сина видавалося до того, як заявник змінив паспорт. Також допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що знає заявника так як виріс із ним у одному селі Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області, а на даний час вони разом працюють на одному підприємстві. Він знає батьків заявника [PERSON] та [PERSON] , які на даний час вже померли. В їхньому селі не було інших осіб з таким же прізвищем ім`ям та по батькові, як у заявника. Таким чином, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд поза розумним сумнівом доходить висновку про те, що указаний заповіт дійсно належить заявнику, а помилка у написанні однієї літери прізвища заявника є опискою. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про установлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зважаючи на вищевикладене, оскільки встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа має для останнього юридичне значення, зокрема для оформлення спадщини, а у позасудовому порядку встановити такий факт неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved