Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] , заінтересована особа: Безлюдівська селищна рада про встановлення факту спільного проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 91 рік померла її двоюрідна баба [PERSON] . У останній не було родини, і вона не покинула її напризволяще, бо вона була старенька і потребувала допомоги, допомагала їй всіляко, купувала їжу та ліки, а за шість років до її смерті, воли в неї виявили захворювання, стала мешкати з нею постійно однією сім`єю з 2013 року по день її смерті [INFO] за місцем реєстрації бабусі за адресою: [ADDRESS] . Вона піклувалася нею, надавала матеріальну та фізичну допомогу, поховала її. В тому ж населеному пункті, в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, [PERSON] належала Ѕ частина житлового будинку по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в період до шести місяців та зараз користується частиною житлового будинку, земельної ділянки, речами [PERSON] , тобто вона прийняла спадщину. Вона звернулася до приватної нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражі Н.П. із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 10 вересня 2021 року вказаним нотаріусом їй відмовлено у видачі правовстановлюючого документу на Ѕ частину житлового будинку. Заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , для того, щоб належним чином оформити свої спадкові права. У зв`язку з чим звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю оскільки іншої можливості встановити даний факт не має. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в який просив справу розглядати у його відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд завершив розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся заявниці, її представника та заінтересованої особи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом достовірно встановлено, що [INFO] у віці 91 рік померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 квітня 2019 року, виданим виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із Ѕ частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06 серпня 1957 року, виданим виконкомом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області. У спадкоємця [PERSON] не було родини, і коли [PERSON] потребувала допомоги, [PERSON] допомагала їй всіляко, купувала їжу та ліки. Коли у [PERSON] виявили захворювання, заявниця стала мешкати з нею постійно однією сім`єю з 2013 року по день її смерті [INFO] , що підтверджується актом № 97 від 08 грудня 2021 року Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, складеного за участю депутата та сусідів. Вона піклувалася нею, надавала матеріальну та фізичну допомогу, поховала її. Заявниця із [PERSON] мешкала в житловому будинку по [ADDRESS] , де [PERSON] була зареєстрована, незважаючи на те, що останній належала Ѕ частина житлового будинку по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в період до шести місяців та на даний час [PERSON] користується частиною житлового будинку, земельної ділянки, речами [PERSON] . Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаражі Н.П. із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 10 вересня2021 року вказаним нотаріусом їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як не надано документа, що підтверджує факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] . Відповідно до досліджених в судовому засіданні письмових доказів, вбачається що останні підтверджують те, що [PERSON] та померла [PERSON] , дійсно проживали однією сім`єю з 2013 року по [INFO] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку, він не заявив про відмову від неї. Статтею 25 частиною 4 ЦПК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення факті, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право для оформлення спадкових прав. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч. 7 ст. 194 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved