Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

ПП «ЖЕК ПБК» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Доказом наведеного є: Ордер №5 від 16.01.2010 року на вселення до житла, виданий виконкомом Холмківської сільської ради на підставі Рішення №1 від 14.01.2010; Акт про передачу квартири та ключів від 16.01.2010 року. Згідно з Рішеннями Виконавчого комітету Холмківської сільської ради від 28.05.2015 року №18, від 23.02.2017 №10, від 28 листопада 2017 року №50, від 20.12.2018 року №56, від 16.05.2019 року № 27 та 28, та Договором з Холмківською сільською радою від 01 червня 2015 року з додатками і додатковими угодами (додаються), Приватне підприємство «ЖЕК ПБК» визначено житлово-експлуатуючою організацію, що надає за визначеними тарифами житлово-комунальні послуги мешканцям багатоповерхівок в с. Минай Ужгородського району, в тому числі і по будинку, де проживає відповідач. Представник позивача вказує, що від підписання і укладення Договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] до цього часу ухиляється. Одночасно, відповідач несвоєчасно оплачує фактично надані їй житлово-комунальні послуги (квартирна плата, робота ліфта, вивезення ТПВ, водопостачання і водовідведення), внаслідок чого перед позивачем на дату подання даного позову виникла заборгованість у сумі: 28 265,56 грн., в тому числі: 12 245,27 грн. квартплата, вивезення ТПВ, робота ліфта, 16 020,29 грн. водопостачання, водовідведення, робота безбаштової установки по підкачці води. З наданого позивачем розрахунку слідує, що у заборгованість відповідача також включено вартість інфляційних втрат, що складає 2\~868,95 грн. та 3% річних від суми прострочення, з урахуванням ст. 625 ЦК України у розмірі 1\~271,95 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПП «ЖЕК ПБК» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 28\~265,56 грн., 2\~868,95 грн. інфляційних втрат та 1\~271,95 грн. 3% річних, понесені витрати зі сплати судового збору та 18\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, у якій просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що Приватне підприємство «ЖЕК ПБК» визначено житлово-експлуатуючою організацію, що надає за визначеними тарифами житлово-комунальні послуги мешканцям багатоповерхівок в с. Минай Ужгородського району, в тому числі і по будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживає відповідач. З матеріалів справи вбачається, що відповідач несвоєчасно оплачує фактично надані їй житлово-комунальні послуги (квартирна плата, робота ліфта, вивезення ТПВ, водопостачання і водовідведення), внаслідок чого у неї виникла заборгованість. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 28 265,56 грн., в тому числі: 12 245,27 грн. квартплата, вивезення ТПВ, робота ліфта, 16 020,29 грн. водопостачання, водовідведення, робота безбаштової установки по підкачці води, 2\~868,95 грн. вартість інфляційних втрат та 3% річних від суми прострочення у розмірі 1\~271,95 грн. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Статтею 526 ЦПК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь Приватного підприємства «ЖЕК ПБК» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 гривень. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Представник позивача просить стягнути з відповідача 18 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що представником позивача не обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, а тому така вимога до задоволення не підлягає.

Outcome: partial