Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 1 720 грн суми коштів при народженні дитини та судовий збір 2 270 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.11.2016 [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Управління) із заявою про призначення одноразової допомоги при народженні дітей-двійні: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Управління від 29.11.2016 заяву задоволено та призначено допомогу при народженні дітей з 01.11.2016 по 31.10.2019 у розмірі 860 грн на кожну дитину, разом 1 720 грн щомісячно. 30.07.2019 до Управління звернувся [PERSON] , [INFO] із заявою про призначення допомоги при народження дитини та онуків: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та надав рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2019, на підставі якого [PERSON] позбавлено батьківських прав, що свідчить про втрату нею права на отримання допомоги. Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.07.2019 № № 602, 603 малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей, позбавленого батьківського піклування та передано під опіку [PERSON] та [PERSON] . Також Управлінням прийнято рішення про утримання призначеної допомоги при народження дитини у розмірі 1 720 грн за серпень 2019 року - після набрання рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2019 законної сили. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звертався до Управління з листом від 07.10.2019 № 04/2581-11 та від 26.02.2020 № 04/617-11 щодо вирішення питання про повернення відповідачем переплати державної соціальної допомоги при народженні дитини у розмірі 1 720 грн, які станом на грудень 2021 року в добровільному порядку не повернуті, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2022 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали суду, разом із копією позовної заяви та додатками відповідачем отримано 17.03.2022 шляхом доставлення поштовим відділенням до абонентської скриньки. Третьою особою вказані документи отримані 14.02.2022. Заяв по суті справи від сторін до суду не надійшло. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (тут і далі - у редакції, чинній на час звернення відповідачем із заявою про призначення допомоги) право на державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами мають за цим Законом всі жінки (у тому числі неповнолітні), які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною (стаття 10 Закону). Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 09.11.2016 звернулася до Управління із заявою про призначення допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами та при народженні двійні: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-14). Рішенням Управління від 29.11.2016 заяву задоволено та призначено допомогу при народженні дітей з 01.11.2016 по 31.10.2019 у розмірі 860 грн на кожну дитину, разом 1 720 грн щомісячно. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2019 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.07.2019 № № 602, 603 малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей, позбавленого батьківського піклування та передано під опіку [PERSON] та [PERSON] . Статтею 11 Закону (у редакції, чинній на час набрання судовим рішенням законної сили) перелічено підстави припинення виплати допомоги при народженні дитини, зокрема у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Управлінням прийнято рішення про утримання призначеної допомоги при народження дитини у розмірі 1 720 грн за серпень 2019 року - після набрання рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2019 законної сили. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звертався до Управління з листом від 07.10.2019 № 04/2581-11 та від 26.02.2020 № 04/617-11 щодо вирішення питання про повернення відповідачем переплати державної соціальної допомоги при народженні дитини у розмірі 1 720 грн, які станом на грудень 2021 року в добровільному порядку не повернуті. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 8 р. 8 Положення про Управління, саме Управління забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів та організовує контроль за цільовим використанням бюджетних коштів у вигляді житлових субсидій та державних соціальних допомог. Згідно п. 3.2 та п. 3.3 Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яке затверджене Розпорядженням Київської міської державної адміністрації 27 січня 2007 року № 65 (у редакції розпорядження) виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.03.2017 № 349 та розміщене на офіційному порталі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), одним із головних завдань центру є підготовка документів на виплату всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у готівковій формі на придбання твердого та рідкого пічного палива та скрапленого газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат, а також здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат. Таким чином, Управління не приймає участі у виплаті всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат і є бюджетною установою, тому в Управлінні не відкрито реєстраційний рахунок з якого здійснюється грошова виплата. Виплата всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат проводиться Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved