Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області та отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену відповідно до Закону №1058. В заяві про призначення пенсії, відповідач зобов`язався повідомити органи Пенсійного фонду про обставини, що можуть впливати на його пенсійне забезпечення. Відповідач не повідомив управління пенсійного фонду про його відрахування з ліцею, в зв`язку з чим йому в період з 01.10.2017 по 31.01.2018 була надмірно виплачена пенсія в розмірі 2195,20 грн. у зв`язку з чим Позивач просить стягнути надміру виплачену суму пенсії та судові витрати. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивача не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, згідно якої зобов`язався своєчасно повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення. Відповідачем особисто підписано зобов`язання, відповідно до якого у нього виникає обов`язок повідомляти управління: про вступ до навчального закладу; перехід з денної форми навчання на заочну; про відрахування з навчального закладу; про зміну адреси та інші обставини, які можуть вплинути на виплату пенсії. Згідно довідки №411 від 17.10.2016 [PERSON] навчається у ДНЗ «Вище професійне училище №7 м. Миколаєва» на денній формі навчання за професією «оператор комп`ютерної верстки» з 03.10.2016 по 31.03.2017. 16.02.2018 на адресу позивача надійшов лист від ДНЗ «Вище професійне училище №7 м. Миколаєва» №66 про те, що відповідач дійсно був зарахований до навчального закладу на денну форму на контрактній основі з терміном навчання 1,5 роки за професією «Електромонтажник силових мереж та електроустаткування» в період з 04.09.2017 (наказ №4 «З-УФЮ» від 04.09.2017) до відрахування з 29.01.2018 (наказ №1 «В-УФЮ» від 29.01.2018) за академічну неуспішність. Фактична сума переплати у зв`язку з відрахуванням складає: з 01.09.2021 по 03.09.2018 131,20 грн, з 01.02.2018 по 31.03.2018 2624,00, всього 2755, а з урахуванням доплати 560,00 грн за період з 01.10.2017 по 31.01.2018 по індивідуально-масовому перерахунку з 01.10.2017 по 31.01.2018 визначено суму переплати у розмірі 2195,20 грн. Про наведену обставину, що є підставою припинення пенсійних виплат, відповідач позивача не повідомив, тобто діяв недобросовісно. Таким чином, станом на сьогоднішній день заборгованість відповідача перед позивачем складає 2195,20 грн. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», припинення виплати пенсії здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили припинення виплати пенсії. Відповідно до пункту 2.3 підпункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті другому частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», навчаються за денною формою навчання. Стаття 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вказує на те, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З аналізу ч. 1 та ч. 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 статті 79 визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не повідомив позивача про відрахування з навчального закладу та втрату у зв`язку із цим права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що спричинило надмірну виплату пенсії в розмірі 2195,20 грн. за рахунок коштів державного бюджету, позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову в повному обсязі, судовий збір, що сплачений за подання позовної заяви покладається на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача держави слід стягти судові витрати.

Outcome: approved