Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

13 вересня 2022 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути франшизу в сумі 2500 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, в сумі 2500 грн. Обґрунтовано позов тим, що 25 березня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Opel Movano», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні ДТП згідно постанови суду є [PERSON] . На час ДТП транспортний засіб «Opel Movano», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, був забезпечений у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування і за результатами розслідування страхового випадку йому було здійснено регламентну виплату в сумі 116250 грн. 30 коп., за виключенням франшизи в сумі 2500 грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою компенсувати йому суму франшизи, однак останній її так і не відшкодував. Також, позивач поніс витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 2500 грн., які підлягають стягненню з відповідача, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, в тому числі в телефонному режимі. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що при винесенні рішенні покладається на розсуд суду. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25 березня 2021 року о 08 год. 15 хв. [PERSON] в м. Чернігові по вул. Козацька, 58 керував транспортним засобом «Opel Movano», державний номерний знак [NUMBER] , зі сторони проспекту Миру в напрямку вул. Незалежності та, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надав переваги в русі транспортному засобу «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по зустрічному напрямку - прямо зі сторони вул. Незалежності по вул. Козацька в бік проспекту Миру, внаслідок чого трапилось зіткнення. Автомобіль «Hyundai Tucson» продовжив рух та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault Master», державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився при виїзді з прилеглої території. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 12-14). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 11), який зазнав пошкоджень у результаті ДТП. Транспортний засіб «Opel Movano», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , був забезпечений в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» відповідно до поліса серії ЕР № 111870677. Дата початку дії поліса 05 травня 2020 року, дата закінчення - 04 травня 2021 року. Розмір франшизи - 2500 грн. (а.с. 61-63). Після настання дорожньо-транспортної пригоди позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 15) та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 17-18). Відповідно до висновку № 84 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 30 квітня 2021 року експертом-автотоварознавцем Громовим А.М., вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Hyundai Tucson», реєстраційний № [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 25 березня 2021 року, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників (частково) та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 25.03.2021 складає 198185 грн. 28 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Hyundai Tucson», реєстраційний № [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 25.03.2021, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників (частково) та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 25.03.2021, складає 134580 грн. 96 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Hyundai Tucson», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 25.03.2021, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості станом на дату оцінки - 25.03.2021, складає 134580 грн. 96 коп. (а.с. 21-24). Згідно із квитанцією № 35 від 30 квітня 2021 року вартість автотоварознавчого дослідження № 84 від 30 квітня 2021 року автомобіля легкового «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] , яка була сплачена позивачем, становить 2500 грн. (а.с. 25). За результатами розслідування страхового випадку Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» провело позивачу регламентну виплату в сумі 116250 грн. 30 коп., за виключенням франшизи в сумі 2500 грн. 10 лютого 2022 року позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою компенсувати йому франшизу в сумі 2500 грн. (а.с. 19), однак останній її не відшкодував. Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно із частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з пунктом 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно із пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Селюх А.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2022 року (а.с. 26). Згідно розрахунку понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги, вартість послуг, наданих позивачу адвокатом Селюх А.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2022 року становить 5000 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордера від 13 вересня 2022 року підтверджується сплата позивачем адвокату Селюху А.В. 5000 грн. за надання правничої допомоги (а.с. 30). Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Outcome: approved