Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

18 листопада 2022 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача в якій зазначила, що 25.03.2014 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №12. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили сумісне проживання та більше двох років проживають окремо, дитина залишилася проживати з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, участі у вихованні не приймає, хоча є працездатним та не має на утриманні інших дітей. В зв`язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття Ухвалою судді від 01 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 грудня 2022 року від позивачки надійшла письмова заява в якій вона просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Судом, за згоди позивача (заява від 15.12.2022 року), ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Як встановлено судом сторони перебували в шлюбі з 26 березня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 12, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №538 від 25.07.2022 року, виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, та повністю знаходиться на її утриманні (а.с.8). З відповідачем сімейні стосунки не склалися, з липня 2020 року сторони проживають окремо. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, участі у вихованні сина не приймає. Інших стягнень за виконавчими документами не має. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є повнолітньою, працездатною особою, батьком, який за законом зобов`язаний утримувати свою дитину до повноліття, а відтак є необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, як і просить позивач, це 1/4 частка на одну дитину. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 992,40 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved