Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

30 червня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником позивачки адвокатом Галушко Сергієм Станіславовичем, у якій позивачка прохає шлюб, зареєстрований 15.09.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] , розірвати; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] »; судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 вересня 2012 року позивачка та відповідач уклали зазначений шлюб, від якого мають одного неповнолітнього сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні, з лютого місця 2022 року припинили подружні відносини. Причиною розпаду сім`ї є несхожість характерів і поглядів в зв`язку з чим між нею та відповідачем постійно виникають сварки та непорозуміння. Через різні погляди на життя вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Перебування в такому шлюбі негативно впливає на її психологічний стан та принижує її гідність, відновлювати шлюбні стосунки категорично вона не бажає, призначення строку для примирення вважає недоцільним, оскільки, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Ухвалою від 18 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 11 серпня 2022 року. 11 серпня 2022 року представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, одночасно прохає позов задовольнити. Судове засідання 11 серпня 2022 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 42020000000000229 від 07.02.2020 за ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 371 КК України. Ухвалою від 13 вересня 2022 року судове засідання відкладено на 12 жовтня 2022 року у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. 13 вересня 2022 року представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, одночасно прохає позов задовольнити. Судове засідання 12 жовтня 2022 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 12 жовтня 2022 року представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, одночасно прохає позов задовольнити. Ухвалою від 05 грудня 2022 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи. 05 грудня 2022 року представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, одночасно прохає позов задовольнити. У судове засідання 19 грудня 2022 року сторони не з`явилися. До суду за вх. № 9635 надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, термін для примирення не потрібний. До суду за вх. № 10067 представником позивачки подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, одночасно прохає позов задовольнити. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 15 вересня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 67, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають одну дитину сина: [PERSON] , народився [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають неповнолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи думку позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно надалі іменувати цим прізвищем. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. При подачі позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому зазначена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з огляду на надані позивачкою документи (квитанція від 29.06.2022, розрахунок витрат за надання послуг з підготовки цивільного позову та відкопіювання документів, акт виконаних робіт, ордер на надання правничої (правової) допомоги, Витяг з Угоди на представництво інтересів у цивільній справі) та зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо розміру судових витрат, суд вважає достатнім розміром стягнення понесених на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Outcome: approved