Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідача) на його користь борг за борговою розпискою у розмірі 9500 доларів США, що становить 347320, 00 грн. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що 13.06.2022\~року відповідачем\~ [PERSON] було\~складено боргову\~розписку,\~за якою\~він взяв\~у позивача\~в позику\~в сумі\~9500\~(дев`ять\~тисяч п`ятсот)\~доларів США\~та зобов`язався\~повернути вищевказані\~кошти до\~19.06.2022\~року.\~Однак,\~позичених коштів\~не повернув,\~на дзвінки\~не відповідав.\~В подальшому\~він та\~його дружина\~писали відповідачу\~повідомлення у\~месенджер,\~Viber\~щодо повернення\~наданих йому\~коштів,\~на що\~він відписав,\~що у\~нього на\~даний час\~виникли великі\~проблеми в\~особистому житті,\~запевняв,\~що віддасть\~ кошти,\~але через\~деякий час.\~Сказав,\~що його\~батьки продадуть\~свої земельні\~ділянки (паї),\~а він\~візьме в\~них кошти\~та поверне\~борг.\~Через деякий\~час він\~знову звернувся\~до відповідача\~у месенджер\~та Viber\~з вимогою\~віддати кошти,\~на що\~він відписав\~на даний\~час у\~нього коштів\~ще немає. Зважаючи на це, змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. Представник позивача адвокат Драган В.П., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочого розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів роботи відповідні правові висновки. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року ( справа № 6-63цс13 ) і є обов`язковою для застосування судами України. 13.06.2022 року відповідачем [PERSON] було складено боргову розписку, за якою він взяв у [PERSON] в позику 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) доларів США, які зобов`язався повернути до 19.06.2022 року (а.с. 4). Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, про що свідчить переписка у месенджері та Viber (а.с. 5-13). Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, станом на 10.10.2022. курс гривні до долара США становив 36, 58 грн. (а.с. 14). Відповідно до\~правової позиції\~Великої Палати\~Верховного суду\~у справі\~№ 373/2054/16-ц\~від 16\~січня 2019\~року,\~гривня як\~національна валюта\~є єдиним\~законним платіжним\~засобом на\~території України.\~Сторони,\~якими можуть\~бути як\~резиденти,\~так і\~нерезиденти -\~фізичні особи,\~які перебувають\~на території\~України,\~у разі\~укладення цивільно-правових\~угод,\~які виконуються\~на території\~України,\~можуть визначити\~в грошовому\~зобов`язанні\~грошовий еквівалент\~в іноземній\~валюті.\~Відсутня заборона\~на укладення\~цивільних правочинів,\~предметом яких\~є іноземна\~валюта,\~крім використання\~іноземної валюти\~на території\~України як\~засобу платежу\~або як\~застави,\~за винятком\~оплати в\~іноземній валюті\~за товари,\~роботи,\~послуги,\~а також\~оплати праці,\~на тимчасово\~окупованій території\~України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, борг на вимогу позивача не повернув, а тому він підлягає стягненню у примусовому порядку. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем долучено ордер на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, довідку про оплату правничої допомоги та квитанцію до прибуткового касового ордеру, відповідно до якого ним сплачено 4000 грн. за правову допомогу. Позивачем також сплачено судовий збір у розмірі 3473, 20 грн. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України,

Outcome: approved