Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

АТ «АКБ «Конкорд» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №06.16.000253 від 08.08.2019 у сумі 68815,66 грн. та судовий збір в розмірі 2481 грн. В обґрунтування позову представник АТ «АКБ «Конкорд» зазначає, що 08 серпня 2019 року між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] укладено кредитний договір № 60.16.000253 про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок у розмірі 50000 грн. терміном з 08 серпня 2019 року по 07 вересня 2021 року зі сплатою мінімального щомісячного платежу, який включає: сплату процентів у розмірі 35% річних а також зі сплатою за супроводження простроченої заборгованості по кредиту 7% на місяць, санкції за порушення за порушення зобов`язань за кредитом 7% на місяць від суми простроченої заборгованості + 10 грн. щоденно. 08 серпня 2019 року [PERSON] отримала платіжну картку на підставі заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договору платіжної картки №92.16.004198 від 31 липня 2019 року. Таким чином кредитний договір укладений шляхом підписання публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "АКБ "Конкорд" та акцептованої банком. Під час користування кредитом [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідач порушила зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 68815,66 грн. На даний час відповідачем умови договору не виконані, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2022 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено що, 08 серпня 2019 року між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] укладено кредитний договір № 60.16.000253 про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок у розмірі 50000 грн. терміном з 08 серпня 2019 року по 07 вересня 2021 року зі сплатою мінімального щомісячного платежу, який включає: сплату процентів у розмірі 35% річних. 08 серпня 2019 року [PERSON] отримала у АТ «АКБ «Конкорд» платіжну картку, на підставі заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договору платіжної картки №92.16.004198 від 31 липня 2019 року. Таким чином кредитний договір укладений шляхом підписання публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «Конкорд» та акцептованої банком. Позивач виконав умови договору, втім, в результаті порушення з боку відповідача умов договору в частині обов`язку погашення заборгованості за кредитом, процентами за його використання на умовах, передбачених цим договором, утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем складає 68815 грн., з яких: 49772,07 грн. - сума кредиту; 19043,59 грн. - сума відсотків. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03 березня 2021 року відповідачем було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивачем було направлено на адресу відповідача лист-вимогу щодо сплати заборгованості від 20 вересня 2021 року та від 09 вересня 2021 року, проте, відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України ). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «АКБ «Конкорд» заборгованості за кредитним договором №60.16.000253 від 08 серпня 2019 року в розмірі 68815,66 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved