Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та аліменти на утримання позивачки, в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення молодшої дитини [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що 25.04.2020 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .\~На даний час відповідач проживає окремо від сім`ї. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не надає допомоги на утримання дружини. Враховуючи вказані обставини, позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.11.2022 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 08.12.2022. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимогипросила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1500 грн на кожну дитину, щодо утримання дружини позовні вимоги не визнає. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.04.2020, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 25.04.2020, актовий запис №26. \~У шлюбі в сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 04.02.2021 Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №33. Також, у шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 28.04.2022 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №103. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 04.11.2022 за № 02-25/700, [PERSON] проживає у [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] одержує допомогу при народженні двох дітей з квітня 2022 року по вересень 2022 року на загальну суму 9460 грн, що підтверджується копією довідки, виданої відділом соціального забезпечення Тернопільської РДА від 20.10.2022 №504. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтями 180,181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до діючих норм законодавства батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до частини першої статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу вимог статті 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує й те, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується обох батьків. Позивачем не надано суду доказів того, які витрати вона здійснює та в якому розмірі на утримання дітей. Враховуючи наведене, а також те, що у матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходів відповідача та наявності у нього постійного доходу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до частини другої статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки, в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення молодшої дитини [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами частин першої, другої та четвертої \~статті 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до\~статті 79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу вимог частини першої статті 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частини другої \~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини четвертої статті 84 СК України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за двома малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що відповідач працевлаштований і отримує заробітну плату чи пенсію, та у його власності перебуває нерухоме майно чи транспортні засоби, сторони суду не надали. Враховуючи встановлені обставини, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 2000 грн, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Разом з тим, відповідач є молодою особою, працездатного віку, судом не встановлено обставини про його незадовільний стан здоров`я, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини та можливостей відповідача суд приходить до висновку, що останній може надавати матеріальну допомогу дружині, в розмірі 1000 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1000 грн на її утримання щомісяця, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, починаючи з 08.11.2022 (дня подання позовної заяви). Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку\~статті 141 ЦПК України. На підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial