Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі по тексту - позивач, АТ «Райффайзен Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 160 800,79 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0004/82/0997606, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит із максимальним лімітом 200 000,00 грн., із поточним лімітом - 15 000,00 грн., строком на 48 місяців, тобто до 24.04.2021, зі сплатою 45,0% річних, а Позичальник зобов`язується використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним Договором. У день укладення кредитного договору від 24.04.2021, позивачем для відповідача була надана платіжна картка для використання кредитних коштів, яку останній активно використовував у період з 24.04.2017 до 11.08.2022. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконує умови кредитного договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання, яке відбулося 22.12.2022 представник позивача не з`явилася, однак до початку розгляду справи надіслала заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала, прохала суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не подав. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Суд бере до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, який був належним чином повідомленим про день та час судового засідання. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0004/82/0997606, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит із максимальним лімітом 200 000,00 грн., із поточним лімітом - 15 000,00 грн., строком на 48 місяців, тобто до 24.04.2021, зі сплатою 45,0% річних, а Позичальник зобов`язується використати та повернути банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним Договором. Відповідно до умов п. 1.1. Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0004/82/0997606, з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковий рахунок надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за картковим рахунком. Максимальний ліміт кредиту да Договором складає 200 000,00 грн. (п. 1.2. Договору). Іншими пунктами даного Договору встановлено: - п. 1.3. розмір поточного ліміту кредиту - 15 000,00 грн.; - п. 1.4. строк користування кредитом - 48 місяців, що починається з 24.04.2017 та закінчується 24.04.2021; - п. 1.5. процентна ставка за користування кредитом - 45%; - п. 1.6. процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом - 45%; - п. 1.7. рахунок клієнта відкритий на умовах договору банківського обслуговування поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів №26253263301/1239165200, розрахунково-касового обслуговування якого здійснюється банком з застосуванням умов Договору банківського обслуговування та Договору. З моменту укладання Договору, схема обслуговування банком кредитної картки клієнта змінюється з дебетової на дебетово-кредитну. У день укладення кредитного договору від 24.04.2021, позивачем для відповідача була надана платіжна картка для використання кредитних коштів, яку останній активно використовував у період з 24.04.2017 до 11.08.2022, що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, однак останній вимоги кредитного договору не виконував, у зв`язку із чим позивачем 10.08.2022 Вих. №114/5-К-247656 на його адресу було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка відповідачем була проігнорованою. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №010/0004/82/0997606 від 24.04.2017 станом на 09.08.2022 вважається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 160 800,79 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 138 365,00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 22 435,79 грн. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до стст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За положенням ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б спростували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 160 800,79 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved