Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

07.07.2022 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтував тим, що відповідачка є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька [PERSON] внесено на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідачка проживала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] . У 2014 році вони прибули до м. Харкова із тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції. [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. У коло зору соціальних служб м. Харкова родина вперше потрапила за заявою [PERSON] до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області наприкінці 2017 року через влаштування систематичних сварок, зловживання спиртними напоями, незайманням вихованням дітей. Центр соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді Новобаварського району м. Харкова поставлено родину на облік сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Засіданням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради вирішено влаштувати дітей до КЗ соціального захисту для дітей "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" м. Харкова. 07.03.2018 року діти були повернені на виховання до матері. Згідно акту поліції від 11.09.2018 року вбачається, що мати зловживає спиртними напоями та покинула дітей. На теперішній час у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану [PERSON] разом із дітьми проживає у місті Первомайському Лозівського району Харківської області в закладі дошкільної освіти №10. З пояснень [PERSON] вбачається, що він намагався вплинути на поведінку відповідачки, не одноразово звертався з цього приводу по допомогу до соціальних служб м. Харкова та відділу поліції, а на даний час місце знаходження відповідачки йому не відоме. 06.07.2022 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Первомайської міської ради було прийняте рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Тому, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дітей та стягнути з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від доходів відповідачки. 13.07.2022 року провадження у справі відкрито з призначенням до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 08.09.2022 року. 08.09.2022 року підготовче засідання відкладено на 07.11.2022 року через відсутність відомостей у суду про повідомлення відповідачки. 07.11.2022 року підготовче засідання закрито з призначенням справи до розгляду по суті на 07.12.2022 року. Представник позивача до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення повністю покладається на розсуд суду. Третя особа теж не прибула, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримує. Відповідачка до суду не прибула, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, відзиву на позов не надала, причин неявки не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН «Про права дитини». Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. ст. 11-12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначив ПВСУ у своїй постанові №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу ву до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Зокрема судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована [ADDRESS] (а.с.3), є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Батьком [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька [PERSON] внесено на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідачка проживала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] . У 2014 році вони прибули до м. Харкова із тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції. [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. У коло зору соціальних служб м. Харкова родина вперше потрапила за заявою [PERSON] до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області наприкінці 2017 року через влаштування систематичних сварок, зловживання спиртними напоями, незайманням вихованням дітей. Центр соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді Новобаварського району м. Харкова поставлено родину на облік сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Засіданням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради вирішено влаштувати дітей до КЗ соціального захисту для дітей "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" м. Харкова. 07.03.2018 року діти були повернені на виховання до матері. Згідно акту поліції від 11.09.2018 року вбачається, що мати зловживає спиртними напоями та покинула дітей. На теперішній час у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану [PERSON] разом із дітьми проживає у місті Первомайському Лозівського району Харківської області в закладі дошкільної освіти №10. З пояснень [PERSON] вбачається, що він намагався вплинути на поведінку відповідачки, не одноразово звертався з цього приводу по допомогу до соціальних служб м. Харкова та відділу поліції, а на даний час місце знаходження відповідачки йому не відоме. 06.07.2022 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Первомайської міської ради було прийняте рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22). Проте, із висновком комісії суд погодитися не може. Так, вихідні дані про відповідачку є застарілими, нових характеризуючих її особу даних не надано, місце її знаходження не встановлено, на засіданні комісії вона присутньою не була, висновки про її хронічний алкоголізм чи наркоманію також відсутні. Беручи до уваги той факт, що відповідачка родом з тимчасово окупованої РФ Луганщини, а з лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України і [PERSON] самовільно забрав дітей з м. Харкова та переїхав до м. Первомайського Лозівського району Харківської області то відповідачка об`єктивно може не знати де перебувають її діти, тому суд не може дійти висновку про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дітей. Враховуючи викладене, в даній частині позовних вимог у задоволенні позивачеві слід відмовити. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачки на користь [PERSON] також слід у задоволенні відмовити. По-перше, [PERSON] не є в розумінні закону дитиною [PERSON] і він не є її законним представником; по-друге, відмовляючи органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області у позбавленні батьківських прав [PERSON] , вказаний орган позбавляється права замість [PERSON] ставити питання про стягнення аліментів, оскільки це є невід`ємним диспозитивним правом останнього, а з окремим позовом [PERSON] до суду не звертався. Позивач від сплати судового збору звільнений (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови у задоволенні позову відноситься на рахунок Держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed