Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

09.11.2022 представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить припинити право власності позивача на квартиру [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту з подальшим присвоєнням окремої адреси. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , якій, на його думку, невірно визначено статус, оскільки фактично має у користування житловий будинок, а не квартиру, що позбавляє його можливості приватизувати земельну ділянку, зробити добудови, тощо. Враховуючи, що належне позивачу нерухоме майно має всі автономні комунікації, приміщення є відособленим від інших об`єктів нерухомості, поруч розміщена присадибна ділянка, господарські будівлі та споруди, представник позивача вважає, що встановлений статус нерухомого майна «квартира» підлягає заміні на «житловий будинок». Зауважила, що на даний час відповідачем не може бути розглянуте питання щодо переведення квартири в житловий будинок, оскільки не прийнято рішення з питань розробки та затвердження відповідного порядку. Але відсутність прийнятих/виготовлених Валківською міською радою положень, зокрема про переведення квартир в житлові будинки, не може порушувати прав позивача. 14.09.2022 позивач направив на адресу [PERSON] власниці квартири [ADDRESS] звернення щодо надання згоди на переведення квартири [ADDRESS] за вказаною адресою в житловий будинок, однак лист повернуто позивачу за закінченням терміну зберігання. Оскільки позивачем вжиті всі необхідні заходи для позасудового врегулювання спору, з урахуванням відсутності порядку переведення квартир в житлові будинки, який має бути встановлений органом місцевого самоврядування, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 14.11.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд, враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові\~докази,\~наявні у\~матеріалах справи,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовна\~заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 19.03.2020 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О., зареєстрований в реєстрі за №205, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204783422 від 19.03.2020. Згідно даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 13.08.2019 КП «Валківське БТІ», інвентаризаційна справа №142, за цією адресою знаходяться квартира в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 79,3 м2, житловою 49,1 м2, а саме: тамбур 3,4 м2, коридор 6,0 м2, коридор 4,6 м2, коридор 5,8 м2, житлова кімната 5,9 м2, житлова кімната 19,1 м2, житлова кімната 15,8 м2, житлова кімната 8,3 м2, кухня 10,4 м2, гараж літ. «Б»1, сарай літ. «Б2,К», погріб Ѕ частина літ. «В», літня кухня літ. «Ж», літній душ літ. «З», вбиральня літ. «И», огорожа 1-2. Як вбачається із висновку ФОП [PERSON] від 18.02.2022, з урахуванням діючого містобудівного і земельного законодавства, будівельних норм і правил, інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 №127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 №186, квартирі [ADDRESS] можливо присвоїти статус житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. 14.09.2022 позивач на адресу [PERSON] направив звернення з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на переведення квартири [ADDRESS] в житловий будинок, однак відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання, про що свідчить довідка Укрпошти. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст.328 ЦК України). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.2 ст.319 ЦК України). Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Ч.1 ст.347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (ст.383 ЦК України). Згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 №127 у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 №186, Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ст.382 ЦК України). Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Суд відзначає, що житлове законодавство не містить процедури і порядку переведення квартир в житлові будинки. Вказане питання входить до компетенції органів місцевого самоврядування, які мають повноваження розробити та затвердити Порядок переведення квартир в житлові будинки. Оскільки виконавчим комітетом Валківської міської ради такий порядок не затверджений, позивач позбавлений можливості у позасудовий спосіб вирішити питання з приводу переведення належної йому кварти в житловий будинок. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням викладеного, оцінивши надані докази, враховуючи позицію відповідача, який не заперечує проти задоволення позову, технічний висновок, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, що не порушить права та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved