Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про повернення безпідставно набутих коштів. В обгрунтування заявлених вимог, зазначила, що між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір № GP-7501790 від 11.03.2015 року. Згодом право вимоги за даним договором від АТ «Банк Ренесанс Капітал» було передано до АТ ««Перший Український Міжнародний Банк». 18.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 3906, за яким з неї стягнуто на користь АТ ««Перший Український Міжнародний Банк» 22340,30 грн. заборгованості за кредитним договором. 18.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису №3906 від 18.02.2019 року було відкрито виконавче провадження № 58644246, в рамках якого з неї було стягнуто 17 955, 58 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 28 січня 2022 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинений 18 лютого 2019 року, зареєстрований в реєстрі № 3906, про стягнення з неї на користь Аціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 22340,30 грн.. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на її користь 17955,58 грн. безпідставно отримані грошові кошти та сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач АТ ««Перший Український Міжнародний Банк» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили/а.с.16/. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила. Таким чином, оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористались правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2022 року позов [PERSON] до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, вчинений 18 лютого 2019 року, зареєстрований в реєстрі № 3906, про стягнення з [PERSON] на користь Аціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22340,30 грн.. З копії листа відділу з питань відрахування з пенсії управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.09.2021 року слідує, що відповідно до постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 27.03.2019 року ВП № 58644246 проводяться відрахування з пенсійних виплат у розмірі 20%, сума відрахувань відповідно до постанови від 27.03.2019 року за ВП № 58644246 за період з 01.06.2019 року по 30.09.2021 року складає 17955,58 грн./а.с.6-7/. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 17955,58 грн., що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, тому отримані відповідачем кошти в сумі 17955,58 грн. підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. За таких обставин, вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved