Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

05 грудня 2022 року у зазначеній вище справі постановлено рішення, яким [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно - задовольнити частково. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на майно, третя особа: [PERSON] задовольнити частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20W ВЕКО - вартість 5 900 грн; -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN 6700 - вартість 1100 грн.; - мікрохвильову піч, 2011 року випуску, Saturn ST-MW8153, вартість 1100 грн.; - пральну машину, 2010 року випуску, Beko, вартістю 5400 грн.; - телевізор, 2018 року випуску, Samsung, вартістю 7200 грн. -набір меблів , 2017 року випуску, Mebli GREENLine «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну , 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC 2145\\20, вартість 900 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-Link TL-WR841N, вартість 450 грн.; -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-M CD-121, вартістю - 1500 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, ST ST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEW Грейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; - кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн. Всього на суму 59450 грн. Виділено в особисту приватну власність [PERSON] наступне рухоме майно: -холодильник з нижньою морозилкою, 2017 року випуску, марка/модель RCSK335M20W ВЕКО - вартість 5 900 грн; -набір меблів, 2017 року випуску, Mebli GREENLine «Модерн» - вартість 1 000 грн.; -плиту електричну, 2020 року випуску, Electrolux ЕКС954907Х, вартість 8200 грн.; -спліт кондиціонера, 2019 року випуску, ST ST 09-HRL, вартістю 4 000 грн.; -бездротовий маршрутизатор, 2017 року випуску, TP-Link TL-WR841N, вартість 450 грн. -кухня, 2018 року випуску, Татьяна NEW Грейд МДФ 1,8 м вартість 6500 грн.; -кутовий диван, 2018 року випуску, вартість 16 200 грн. Виділено в особисту приватну власність [PERSON] наступне рухоме майно: -блендер погружний, 2018 року випуску, марка/модель BOSCF1 MSN 6700 - вартість 1100 грн.; - мікрохвильову піч, 2011 року випуску, Saturn ST-MW8153, вартість 1100 грн.; -пральну машину, 2010 року випуску, Beko, вартістю 5400 грн.; - телевізор, 2018 року випуску, Samsung, вартістю 7200 грн. -акумуляторний Дриль-шуруповерт, 2020 року випуску, Dnipro-M CD-121, вартістю - 1500 грн.; -праску, 2020 року випуску, PHILIPS GC2145/20, вартість якої 900 грн. В іншій частині позовних вимог [PERSON] за первісним позовом- відмовити. В іншій частині позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом- відмовити. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704,60 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 8250 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 277,90 грн. В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу [PERSON] . Так, 12 грудня 2022 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся адвокат відповідача за первісним позовом- Сучило А.О. із заявою про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката з [PERSON] . В заяві адвокат відповідача [PERSON] - Сучило А.О. просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Представником позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] до суду скероване клопотання, в якому вона просила відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення в частині правової допомоги, у зв`язку із неспівмірністю та недоведеністю. Адвокатом не надано розрахунку таких витрат, а акт приймання-передачі та додаткова угоди до договору про надання правової допомоги не є належним доказом понесених витрат в розмірі 10 000 грн. Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин, суд не вважає потрібним викликати сторони в судове засідання для вирішення цієї заяви. Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи судом встановлено наступне. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Так, ч.1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України). Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідачем за первісним позовом понесені судові витрати на надання правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснював адвокат Сучило Артем Олегович, який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 103034516, виписаний на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №198 від 13.04.2022 року, який підписано сторонами: клієнтом [PERSON] та адвокатом Сучило А.О., а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000912 від 02.05.2018 року. Як встановлено в ч. 4 ст.58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Таким чином, повноваження адвоката Сучило А.О., як представника відповідача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством, - ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачене. Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що Сучило А.О. брав участь у розгляді справи як адвокат на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 198 від 13.04.2022 року, укладеного з відповідачем [PERSON] . При цьому, жодних підстав стверджувати про те, що правова допомога адвокатом Сучило А.О. надавалась відповідачу на безоплатній основі, не встановлено. На підтвердження понесених витрат на правову Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №198 від 13.04.2022 року, акт прийому-передачі виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №198 від 13.04.2022, відповідно до яких розмір послуг адвоката склав 10000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в справі №925/1137/19. Відповідно до ч.ч.5 та 6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Беручи до уваги зазначене вище, а також прийняте у цій справі рішення, суд доходить висновку, що з позивача за первісним позовом на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати за надання правової допомоги. У зв`язку з тим, що позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом задоволені частково (17% від суми позову, яка складає 171 065, 00 грн.), то у відповідності до ст. 141 ЦПК України до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1700 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги вищевказане,

Outcome: approved