Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У грудні 2021 року ДП Бориспільське лісове господарство (далі - ДП Бориспільський лісгосп) звернулося до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначило, що 21 грудня 2019 року в кварталі 34, виділі 23 Вишеньківського лісництва, що знаходиться у користуванні ДП Бориспільський лісгосп, було виявлено, що [PERSON] самовільно, без дозвільних документів влаштував тимчасові будівлі для ведення фермерського господарства на площі 0,05 га. За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне порушення № 006 від 21 грудня 2019 року за ст.63 КУпАП. 23 грудня 2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 63 КУпАП та виписано припис про усунення тимчасової споруди для ведення фермерської діяльності. Однак відповідач не усунув порушення лісового законодавства та продовжує нецільове використання (бренд [PERSON] ) земельних ділянок лісового фонду Вишеньківського лісництва у кварталі 34 виділі 12,23 та у кварталі 39 виділі 1,2 площею 0,19 га. [PERSON] здійснює утримання баранів, корів та кіз, встановлені загорожі та декілька споруд, розміщується гній та скидається на рельєф місцевості його рідка фракція, розміщуються рештки забою тварин, здійснюється вигул та випас худоби в лісових насадженнях, при цьому худобою пошкоджуються лісові насадження, що шкідливо впливає на стан лісу та є порушенням вимог ст. 60,61 та ч. 1 ст. 62 Лісового кодексу України. Відносно відповідача також було складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення у грудні 2021 року. Крім того, 7 грудня 2021 року провідним інженером охорони та захисту лісу [PERSON] здійснено розрахунок збитків, спричинених [PERSON] пошкодженням дерев і чагарників до ступеня не припинення росту: вартість понесених збитків у виділі 25, кварталі 34 Вишеньківського лісництва складає 6585,78 грн; у виділі 2 кварталі 39 Вишеньківського лісництва - 6200,92 грн; у виділі 23 кварталі 34 Вишеньківського лісництва - 4363,19 грн. Тому ДП Бориспільський лісгосп просив суд зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайнятті земельні ділянки загальною площею 0,19 га Вишеньківського лісництва у кварталі 34 виділі 12, 23 та кварталі 39 виділі 1,2 шляхом знесення самовільно встановлених тимчасових споруд та загорож для ведення фермерського господарства на земельних ділянках, що на праві користування належать позивачу, стягнути з нього на користь ДП Бориспільський\~лісгоспматеріальну шкоду в розмірі 17150,00 грн та понесені судові витрати. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. 20 серпня 2021 року було залишено позовну заяву без руху (а.с.80). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 06 вересня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.124). 13 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив від [PERSON] , в якому він заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що ДП Бориспільський лісгосп має право постійного користування земельними ділянками, щодо яких звернувся до суду з позовом. Також позивач не надав доказів вчинення відповідачем дій щодо рубки та пошкодження дерев, не надав Акт огляду місця рубки і пошкодження дерев і чагарників у кварталі та інші документи, на підставі яких складався розрахунок збитків, спричинених пошкодженням дерев і чагарників до ступеня не припинення росту 7 грудня 2021 року. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2022 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.90). Представник позивача [PERSON] не з`явилась у судове засідання, направила на адресу суду додаткові пояснення. Просила позов задовольнити повністю. Також категорично заперечувала проти відстрочення рішення суду. Зазначила, що випас худоби в лісі є однією з найбільших загроз молодим насадженням, оскільки тварини знищують або сильно пошкоджують рослини. Відповідач направив на адресу суду клопотання (а.с.125-127), в якому просив позов ДП Бориспільського лісгоспу задовольнити частково, а саме щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок загальною площею 0,19 га Вишеньківського лісництва у кварталі 34 виділі 12, 23 та кварталі 39 виділі 1,2 шляхом знесення самовільно встановлених тимчасових споруд та загорож для ведення фермерського господарства та щодо стягнення судового збору. Також просив відмовити у задоволенні частину позову щодо стягнення з нього на користь позивачаматеріальної шкоди в розмірі 17150,00 грн з підстав, зазначених у відзиві. Також клопотав перед судом про надання відстрочення виконання рішення суду до 1 липня 2023 року. Зазначив, що у зв`язку з воєнним станом він не має коштів на перенесення тимчасової споруди для тварин у період зими. Також він та його родина допомагали територіальні обороні, лікарням, надаючи безкоштовно продукти тваринного походження. Також залишення худоби без будь-якого приміщення у морози призведе до загибелі тварин та призведе родину відповідача до скрутного становища. Розгляд справи просив провести за його відсутності. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 21 грудня 2019 року інженером з охорони та захисту лісу [PERSON] було виявлено, що [PERSON] самовільно, без дозвільних документів влаштовано тимчасові будівлі для ведення фермерського господарства на площі 0,05 га в кварталі 34, виділі 23 Вишеньківського лісництва, що знаходиться у користуванні ДП Бориспільський лісгосп, що є порушенням ст. 63 КУпАП та п.8 ст. 105 Лісового кодексу України (далі ЛК України), про що складено протокол про адміністративне порушення № 006 від 21 грудня 2019 року (а.с.16). 23 грудня 2019 року постановою №019 про накладення адміністративного стягнення (а.с.17) [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 63 КУпАП (незаконне використання земель державного лісового фонду та влаштування у Вишеньківському лісництві, в кварталі 34, виділі 23 тимчасових будівель для ведення фермерської діяльності на площі 0,05 га) та накладено на нього штраф у розмірі 170 гривень. 23 грудня 2019 року виписано припис (а.с.18), яким позивач вимагав [PERSON] усунути вищевказані порушення вимог ЛК України у строк до 23 січня 2020 року. Відповідач сплатив штраф у розмірі 173 гривні на виконання вищевказаної постанови №019 про накладення адміністративного стягнення від 23 грудня 2019 року. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення від 6 січня 2020 року (а.с.18 зворот). Відповідно до довідки Державного агентства лісових ресурсів України щодо дотримання ДП Бориспільський лісгосп нормативно-правових актів при ведені лісового господарства, охороні та захисту лісу від 16 червня 2021 року (а.с.20-21) встановлено, що під час перевірки стану лісових насаджень виявлено факт самовільного нецільового використання громадянином [PERSON] (бренд [PERSON] ) земельні ділянки лісового фонду в кварталі 34, Вишеньківського лісництва та здійснення непов`язаної з веденням лісового господарства діяльності. Так, громадянином здійснюється утримання баранів, корів та кіз, встановлені загорожі та декілька споруд, розміщується гній та скидається на рельєф місцевості його рідка фракція, розміщуються рештки забою тварин, здійснюється вигул та випас худоби в лісових насадженнях, при цьому худобою пошкоджуються лісові насадження, що шкідливо впливає на стан лісу та є порушенням вимог ст. 60,61 та ч. 1 ст. 62 Лісового кодексу України. Відповідно до листа № 09-15/5002-12 від 29.06.2021 №1285 Державного агентства лісових ресурсів України «Про результати планових аудитів державних підприємств «Бориспільське лісове господарство» та «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» щодо вжиття необхідних заходів з метою недопущення аналогічних недоліків і порушень по результатах планових аудитів, в результаті аудиторського дослідження ДП Бориспільський лісгосп серед іншого було встановлено самовільне використання земель лісового фонду громадянином [PERSON] (бренд [PERSON] ) у Вишеньківському лісництві, квартал 34, для утримання баранів, корів, кіз, встановлення господарських споруд, розміщення гною та решток забою тварин, здійснення вигулу та випасу худоби, що шкідливо впливає на стан і відтворення лісу. 9 грудня 2021 року провідним інженером охорони та захисту лісу [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення № 046 щодо невиконання законних приписів посадових осіб державної лісової охорони, а саме припису ДП Бориспільський лісгосп № 647 від 23.12.2019 року (а.с.32). 9 грудня 2021 року постановою №046 про накладення адміністративного стягнення (а.с.33) [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Вказана постанова рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 серпня 2022 року у справі №359/13191/21 була скасована (а.с.128-132). 9 грудня 2021 року провідним інженером охорони та захисту лісу [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення № 047 відносно [PERSON] про те, що в кварталі 34 виділі 23 розміщується гній та скидається на рельєф місцевості його рідка фракція, розміщуються рештки забою тварин, що є порушенням ст.105 ЛК України. У зв`язку з чим [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 73 КУпАП, про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 047 від 9 грудня 2021 року (а.с.35). 7 грудня 2021 року провідним інженером охорони та захисту лісу [PERSON] здійснено розрахунок збитків, спричинених пошкодженням дерев і чагарників: до ступеня не припинення росту: у виділі 25, кварталі 34 Вишеньківського лісництва у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року за № 665, вартість понесених збитків складає 6585,78 грн. (а.с.31); у виділі 2 кварталі 39 Вишеньківського лісництва вартість збитків складає 6200,92 грн. (а.с.30); у виділі 23 кварталі 34 Вишеньківського лісництва, вартість збитків складає 4363,19 грн (а.с.29). Спірні правовідносини регулюються главою 11 «Землі лісогосподарського призначення» ЗК України, главою 2 «Право користування лісами» ЛК України, Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», главою 82 «Відшкодування шкоди» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Згідно з ч.3, ч.4 ст.18 ЛК України довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються, зокрема в культурно-оздоровчих, рекреаційних цілях. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Відповідно до\~ст.ст.\~20,21\~ЛК України\~тимчасові лісокористувачі\~на умовах\~довгострокового або\~короткострокового користування\~мають право за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності. Згідно з ст.63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням. За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. У вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї. Згідно з ч.ч.2,3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. б. щодо стягнення майнової шкоди. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22, ч.3 ст.386\~ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Вона полягає у втратах, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратах, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України). 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. щодо зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки. Відповідно до п. 5 розділу VIII Прикінцеві положення ЛК України документами, які посвідчують право постійного користування, є планово - картографічні матеріали лісовпорядкування. Так, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. До планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування відносяться викопіювання з планшету та таксаційний опис земельної ділянки. До позову надані титульний лист Державного агентства лісових ресурсів України «Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання «Львівська державна лісовпорядна експедиція» (а.с.25), на якому міститься інформація, що це титульний лист Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Бориспільський лісгосп» Київського обласного та по місту Києву Управління лісового та мисливського господарства, Вишеньківське лісництво, таксаційний опис та відомості поквартальних підсумків, інвентарний № 2102 примірник 1. Також надано копію викопіювання з планшету (а.с.24,146), копію таксаційного опису (а.с.26,27,28), схему розташування межі ДП «Бориспільський лісгосп», розроблену інженером-землевпорядником [PERSON] (а.с.148,149). Сукупність цих доказів підтверджує, що позивач має право користування спірними земельними ділянками і має право звертатись до суду з позовом за захистом своїх порушених прав. Відповідачем визнається, що він тимчасово використовує земельну ділянку площею 0,05 га в кварталі 34 виділ 23 Вишеньківського лісництва шляхом використання тимчасової будівлі для утримання тварин. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Планом інструментальної зйомки від 9 грудня 2021 року, виконаної провідним інженером охорони та захисту лісу [PERSON] (а.с.150) підтверджується та обставина, що [PERSON] самовільно встановив тимчасові споруди та загорожі для ведення фермерського господарства на земельних ділянках загальною площею 0,19 га, Вишеньківського лісництва у кварталі 34 виділі 12,23 та кварталі 39 виділі 1,2, що знаходяться у постійному користуванні ДП Бориспільський лісгосп. При цьому 0,04 га (0,03 га + 0,01 га) займають споруди, що підтверджується окремо складеними планами інструментальної зйомки від 9 грудня 2021 року (а.с.151-152). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надав суду докази на підтвердження набуття ним права користування земельними ділянками та права зводити на них тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності, яке було б погоджено з ДП Бориспільський лісгосп в установленому чинним законодавством порядку. З наданих до суду акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 15 листопада 2022 року та фотоматеріалів до нього (а.с.113-116,119,121,124) вбачається, що [PERSON] продовжує нецільове використання земельних ділянок лісового фонду Вишеньківського лісництва у кварталі 34 виділі 12,23 та у кварталі 39 виділі 1,2 площею 0,19 га, на землях встановлені тимчасові споруди та загорожі, випасається худоба. Отже, відповідач самовільно зайняв спірні земельні ділянки, які підлягають поверненню землекористувачу ДП Бориспільський лісгосп. Крім того, за власний рахунок [PERSON] має привести ці земельні ділянки у придатний для використання стан. З огляду на викладене, суд висновує, що належить зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 0,19 га Вишеньківського лісництва у кварталі 34 виділі 12, 23 та кварталі 39 виділі 1, 2 шляхом знесення самовільно встановлених тимчасових споруд та загорож для ведення фермерського господарства на земельних ділянках, що на праві користування належать ДП Бориспільський лісгосп. 5.2. щодо стягнення матеріальної шкоди. Всупереч ст.81\~ЦПК України\~позивач не\~надав жодного\~доказу на\~підтвердження того,\~що відповідач\~вчиняв діїщодо рубки та пошкодження дерев і чагарників до ступеня не припинення росту 7 грудня 2021 року у виділі 23 кварталі 34, у виділі 25 кварталі 34, у виділі 2 кварталі 39. Надані позивачем протоколи про адміністративне правопорушення №006 від 21.12.2019, №046 від 09.12.2021, №047 від 09.12.2021, а також винесені постанови за результатами розгляду цих протоколів не містять в собі відомості про незаконну рубку та пошкодження дерев і чагарників, а стосуються незаконного використання земель державного лісового фонду (ст.63 КУпАП), невиконання законного припису посадової особи державної лісової охорони (ст.188-5 КУпАП), розміщення гною та скидання на рельєф місцевості його рідкої фракції, розміщення решток забою тварин (ст.73 КУпАП). Позивачем надано лише розрахунок збитків, спричинених пошкодженням дерев і чагарників до ступеня не припинення росту, складений 7 грудня 2021 року провідним інженером охорони та захисту лісу [PERSON] у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року за № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Водночас у матеріалах справи відсутній Акт огляду місця рубки і пошкодження дерев і чагарників у кварталі та інші докази, на підставі яких складався даний розрахунок. Отже, ДП Бориспільський лісгосп не довів усіх необхідних елементів цивільно-правової відповідальності. Так, позивачем не доведений факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками для позивача. З огляду на це, суд висновує, що підстави для задоволення позову щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди\~в розмірі\~17150,00\~грн відсутні. Відтак у задоволенні цієї частини позову ДП Бориспільський лісгосп належить відмовити. 5.3. щодо надання відстрочки виконання рішення. Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно з ч.1 ст.267 ЦПК суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За своєю правовою природою відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. Оскільки [PERSON] не довів суду необхідності надання йому відстрочення виконання рішення, та з урахуванням того, що представник ДП Бориспільський лісгосп Бобровська А. категорично заперечує проти такого відстрочення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про надання відстрочення виконання рішення. Водночас, відповідач матиме право в порядку, передбаченому ст.435 ЦПК України, під час виконання рішення суду, звернутись з заявою про його відстрочення. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжних доручень №2141 та №2142 від 15 грудня 2021 року (а.с.1,2) вбачається, що при пред`явленні позову ДП Бориспільський лісгосп сплатило судовий збір по 2270 гривень за кожну з вимог, всього на загальну суму 4540 гривень. Судом позов задоволено частково, а тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2270 грн.

Outcome: partial