Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановити факт родинних відносин між фізичними особами, встановивши, що він [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Компаніївки Компаніївського (нині - Кропивницького) району Кіровоградської області, проживаючий та зареєстрований за місцем проживання по [ADDRESS] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , громадянин України, є рідним сином [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Компаніївка Кіровоградської області, громадянина України, реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , який помер [INFO] у селі Єгорівка Донецької області. В заяві заявник пояснив, що він народився [INFO] у селищі Компаніївка Кіровоградської області у сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, не подавали спільної заяви в державні органи реєстрації актів громадянського стану та відповідно до ст. 53 КпШС України(чинного на час його народження), ст. 135 СК України(чинного на час звернення до суду), запис про батька дитини « [PERSON] » в книзі записів народжень та у свідоцтві про народження на його ім`я здійснено на підставі ч.2 ст. 55 КпШС України (нині - ст. 135 СК України) за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записані за її вказівкою. З часу свого народження він постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] у селі Живанівці Кропивницького (раніше - Компаніївського) району Кіровоградської області. Його мама [PERSON] покинула їхню сім`ю тоді, коли він був маленький. У 2018 році мама померла. У 2001 році батько [PERSON] створив нову сім`ю з [PERSON] , а [INFO] народилася його сестра [PERSON] . Всі вони проживали по [ADDRESS] . Він з 24.02.2022 року мобілізований до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», є військовослужбовцем. Батько [PERSON] у березні 2022 року був мобілізований до Збройних Сил України. [INFO] у селі Єгорівка Донецької області батько [PERSON] загинув при виконанні бойового завдання. На час смерті батько [PERSON] мав на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований у [ADDRESS] . Він має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку даного нерухомого майна, тому для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини йому необхідно надати документ, яким підтверджуються їх родинні відносини з батьком. Оскільки ця обставина не підтверджується свідоцтвом про народження на його ім`я, тому він змушений звернутися до суду. Заявник та його представники [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують в повному обсязі. (а.с. 40-41). Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] . (а.с. 37, 44). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.11.2022 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено судове засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2022 року [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 17) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.11.1998 року в графі батько вказаний [PERSON] . (а.с. 18). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № витягу 00037423633 від 7 листопада 2022 р., 10:55:14 відомості про батька дитини [PERSON] , народженого [INFO] матір`ю [PERSON] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). (а.с. 19). В довідці № 951 від 01.09.2022 року та № 1364, виданій виконкомом Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області та виписок з погосподарських книг, 2001-2025 року зазначено, що до складу сім`ї заявника входить [PERSON] - батько та [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , а потім по [ADDRESS] . (а.с. 25, 54-58, 66). В письмових поясненнях [PERSON] пояснила, що у [PERSON] були діти, донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вони не були зареєстровані на батька, але [PERSON] приймав активну участь у їх вихованні, возив до лікарів і на Живанівських фельдшерський пункт під час їх хвороби і для проведення їм профілактичних щеплень. [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] , [INFO] і дітьми за адресою [ADDRESS] . (а.с. 67). В нотаріально засвідчених поясненнях від 23.11.2022 року [PERSON] пояснила, що [PERSON] , [INFO] , є її рідною сестрою, яка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, с. Живанівка. Під час їхнього спільного проживання [INFO] у них народився син - [PERSON] . Реєстрація її племінника - [PERSON] у відділі ЗАГС відбулася за записом тільки матері, зі слів її сестри - [PERSON] . У свідоцтві про народження її племінника прізвище, ім`я та по батькові записано: « [PERSON] ». Впродовж усієї вагітності її сестри, [PERSON] піклувався про неї, та після народження сина приймав участь в його вихованні. В 2000 році її сестра [PERSON] залишила сина - [PERSON] проживати з батьком - [PERSON] , а сама стала проживати в іншій родині та вже не брала участі у вихованні сина. Незабаром [PERSON] створив нову сім`ю з [PERSON] , а [INFO] у них народилася спільна донька. Проживала родина [PERSON] за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, село Жеванівка. ЇЇ племінник - [PERSON] - теж проживав за цією адресою. [INFO] її сестра та мати [PERSON] померла, [INFO] загинув (помер) і його батько - [PERSON] . Вона постійно спілкуюся зі своїм племінником та підтримує з ним родинні зв`язки. (а.с. 61-63). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00037794392 від 12.12.2022 року встановлено, що мати заявника [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.81-82). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.04.2018 року [PERSON] , [INFO] померла. (а.с. 64). З особової справи № В-12 від 31.08.2004 року учня Живанівської загально-освітньої школи 1-111 ступенів с. Живанівка Кропивницького району Кіровоградської області [PERSON] , в розділі автобіографія, в графі «батько та мати» зазначено [PERSON] та [PERSON] ». (а.с.68-73). В характеристиці учня 9 класу [PERSON] зазначено, що вихованням дитини займається батько. (а.с. 71). Пунктом 5 частиною 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 569/4803/19 провадження № 61-9816св20 Верховний Суд зазначив: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд може розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з яким виникають юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.» У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 провадження № 61-249св21 Верховний Суд вказав: «Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Верховний Суд зауважує, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. З`ясування судом фактичних обставин справи здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності заздалегідь встановленої сили доказів та оцінки кожного доказу окремо та в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри». Верховний Суд зауважує, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.» У заявника виникла необхідність прийняти спадщину після смерті [PERSON] і у нього немає іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт їх родинних відносин, тому в порядку п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, вивчивши пояснення заявника, письмові пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved