Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 248. Вимоги мотивує тим, що із відповідачем зареєстрували шлюб 26.02.2011 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Зазначає, що між ними втрачене порозуміння з багатьох питань спільного проживання. У стосунках виникає істотна напруженість, стає дедалі важче уникати конфліктних ситуацій. Відсутня взаємоповага. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, за таких обставин збереження сім`ї є неможливим, вжиття заходів примирення, може призвести тільки до погіршення стосунків та є недоцільним. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.11.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Богданов В.С. подав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзиву не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 26 лютого 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 248. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.8). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно із частинами 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved