Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

04 травня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовує тим, що після смерті тітки [PERSON] , яка настала [INFO] , відкрилася спадщина за заповітом на нерухоме майно, а саме 27/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які належали покійній згідно свідоцтва про право особистої власності. Наявність зареєстрованого за нею майна підтверджується також наявною довідкою БТІ. За змістом позову, з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав позивач звернулася в установлений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я., який виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З огляду на викладене у позові, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 27/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 12.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник відповідача - Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту, посвідченого 25.08.1998 року державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Симон Е.Ю. і зареєстрованого в реєстрі за №1-3245, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належне їй майно своїй племінниці [PERSON] 10.01.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю довідки відповідного органу про осіб, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та у зв`язку з відсутністю необхідних документів для встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Як слідує з наявної в матеріалах справи довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №7591 від 23.12.2019 року право власності на нерухоме майно, а саме 31/100 ід. частин житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, виданого Богунським райкомунгоспом 08.02.1978 року. В інвентаризаційній справі знаходиться рішення Богунського нарсуду м. Житомира від 07.05.1980 року по справі №2-625, згідно якого змінена ід.ч. будинку з 31/100 ід. ч. на 27/100 ід. ч. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з положеннями ч ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз`яснено у пунктах 16, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен врахувати, що заповідач, зокрема, має право призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з`ясовано, [PERSON] за життя була власником спірного нерухомого майна, однак у зв`язку з відсутністю необхідних документів для встановлення родинних відносин із спадкодавцем після її смерті спадкоємець - її племінниця [PERSON] не має змоги оформити своїх спадкових прав. Отже, судом встановлено, що позивач має законне право на отримання у власність частину нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved