Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

12.01.2022 року позивач звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою від 14.01.2022 року матеріали цивільної справи Хортицьким районним судом м.Запоріжжя були скеровані до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю. До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя матеріали цивільної справи надійшли 09.03.2022 року і згідно протоколу авторозподілу були передані судді Карабак Л.Г. Ухвалою від 11.04.2022 року було відкрите провадження у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2020 між Акціонерним Товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL-256646, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим Договором (п.1 Договору). Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору станом на 29.11.2021 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 224092,69 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 179\~726,65 грн.; заборгованості за відсотками 44\~366,04 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у подав заяву відповідно до якої просив провести розгляд справи без участі представника АТ «Кредобанк», ухвалити рішення, яким позовні вимоги АТ «Кредобанк» до відповідача про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі, у разі відсутності належно повідомленого відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада». Заяви про розгляд справи за її відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 18.02.2022 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом встановлено, що 22.01.2020 між Акціонерним Товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL-256646, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим Договором (п.1 Договору). Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору станом на 29.11.2021 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 224092,69 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 179\~726,65 грн.; заборгованості за відсотками 44\~366,04 грн. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст.536 ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в 224092,69 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 179\~726,65 грн.; заборгованості за відсотками 44\~366,04 грн. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отримані кошти, не виконує взятих за договором зобов`язань суд приходить до висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Також, згідно із ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У позовній заяві представник позивача просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних з аналізом справи, побудови стратегії, написанням позовної заяви, супроводом представника у судових засідань у розмірі 29828,166 грн. Позов подано представником позивача - адвокатом Назаром Мужиком, повноваження здійснювались на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреності від 26.10.2021 (а.с.35), договору про надання правової допомоги від01.09.2022 року (а.с.31-33). Проте з копії вказаного договору, який міститься в матеріалах справи розмір оплати послуг адвоката за подання позовної заяви визначено у 400 грн. Будь-яких заяв про надання доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу або таких доказів (детального опису виконаних робіт та здійснених витрат, додатків до договору, акту виконаних робіт) до закінчення розгляду справу (судові дебати у справі не проводяться) суду не надано. Між тим, представник позивача не брав участі у судовому засіданні. У зв`язку з наведеними обставинами, суд не знаходить передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Фактично послуги адвоката обмежилися поданням до суду позовної заяви разом із заявою розглядати її на відсутність представника позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналогічна правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), за якою зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Дослідивши вказані документи суд дійшов висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу слід відмовити. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 3361,39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial