Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

ФОП [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~ позовом\~ до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~фактичних витрат\~в порядку\~регресу.\~ В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 15.11.2018 року [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» уклади кредитний договір №22-2018-1086. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав відповідачеві кредит у сумі 49\~500,00грн, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 %річних, кінцевим строком повернення 15.11.2021 року. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором з будь-яких причин. З 21.08.2019 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість на суму 35\~626,64 грн., з яких тіло кредиту 33\~500,00 грн., проценти за користування кредитом 2\~126,64 грн.. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від АТ «Ощадбанк», ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Платіжними дорученнями №11976 від 22.11.2019 року ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`янням відповідача в сумі 35\~626,64 грн. Між ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги від 20.05.2021 року. Відповідно до договору Первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів. Перелік боржників до яких новий кредитор має паво вимоги на визначену суму, зазначені в реєстрі прав вимог, що наведені в додатку 1 до Договору №01-05 про відступлення права вимоги від 20.05.2021 року. З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10022.10.19-1 від 09.06.2021 року. Однак, станом на дату подання позовної заяви відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу. Представник позивача уточнивши позовні вимоги просить суд слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд стягнути з відповідача 35\~626,64 грн. фактичних витрат в порядку регресу та 21\~989,00 грн судових витрат, з яких 18\~600,00 грн. витрат з надання професійної правової допомоги, 3\~389,00 грн. витрат з оплати судового збору. Щодо прийняття заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання повторноне з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві до суду. 25.01.2022 року ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, та призначено по справі підготовче судове засідання. 14.03.2022 року ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 12.08.2022 року ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду провадження по справі будо закрито. 27.09.2022 року постановою Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу ФОП [PERSON] задоволено, ухвалу суду від 12.08.2022 року скасовано , справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 15.11.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір №22-2018-1086 про надання кредиту в сумі 49\~500,00 грн. (а.с.7-12). 01.12.2018 року АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ.» уклади договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286, в тому числі і кредиту відповідача [PERSON] (а.с.19-23). У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору №22-2018-1086 настав страховий випадок, у зв`язку з чим 22.11.2019 року ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ.» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 35\~626,64 грн.. (а.с. 24-25). 20.05.2021 року між ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги №01-05, відповідно до умов якого первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] (а.с.26-37). З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10022.10.19-1 від 09.06.2021 року. (а.с.38). Станом на дату розгляду справи відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу позивачу. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги яке страхувальник або інша особа,що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до абзацу третього ст.4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно ст..27 ЗУ «Про страхування» до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача 35626,64 грн. фактичних витрат в порядку регресу підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Із положень ч.ч. 1-6\~ст. 137 ЦПК України\~слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Представником позивача в обгрунтування понесених позивачем витрат на правову допомогу надано суду: копію договору № 5 про надання професійної правової допомоги від 20.05.2021 р.(а.с.49-50), акт-розрахунок № 56/01-Б приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 24.01.2022 р. на суму 12000,00 грн.(а.с.51), копію платіжного доручення № 511 від 02.02.2022 р. про перерахування коштів в сумі 12000,00 грн. згідно акту № 56/01-Б приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 24.01.2022 р.(а.с.51 на звороті), акт-розрахунок № 5-9(розрахунок) приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 20.09.2022 р. на суму 6600,00 грн.(а.с.114 на звороті), копію платіжного доручення № 605 від 21.09.2022 р. про перерахування коштів в сумі 6600,00 грн. згідно акту № 5-9 приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 20.09.2022 р.(а.с.115. Відповідачем до суду заяв про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. В зв`язку із цим вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача 18600,00 грн. витрат на правову допомогу також підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved