Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 16.12.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність у поглядах на сімейне життя та його планування, у родині часто виникають конфлікти, сварки, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть, проживають окремо. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони повторно не з`явились. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, у встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 16 грудня 2011 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 701 (а.с. 4 - свідоцтво про шлюб ). Мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, дитини. У зв`язку з викладеним, враховуючи що відповідач відзиву не надав, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.12.2011 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін. Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 992,40 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved