Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С.М., в якому просила зобов`язати приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Колодуб Світлану Миколаївну посвідчити договір дарування 1/4 частки житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , від імені дарувальника - [PERSON] на користь обдарованого - [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач володіє 1/4 часткою у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Іншими співвласниками вищевказаного майна зазначає [PERSON] та [PERSON] . При намірі позивача подарувати належну їй частку нерухомого майна [PERSON] , відповідач відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, оскільки необхідно отримати дозвіл органу опіки та піклування у зв`язку з тим, що у вказаному будинку зареєстровані неповнолітні діти. Дані обставини зумовили звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом. 02.09.2022 відповідач подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суддя своєю ухвалою від 18.08.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання. Суд своєю ухвалою від 25.10.2022 залучив в якості третьої особи на стороні відповідача - Службу у справах дітей Прилуцької міської ради. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи в судове засідання не заявився. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. У будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (співвласник), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (донька) (а.с.11). [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-13). Відповідно до рішення суду від 21.04.2021 місце проживання доньки [PERSON] визначено з матір`ю [PERSON] , сина [PERSON] - з батьком [PERSON] (а.с.14-15). [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка будинку [ADDRESS] , іншими співвласниками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-26). 11.08.2022 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Колодуб С.М. з листом про вчинення правочину з укладення договору дарування (а.с.27). Приватний нотаріус листом від 11.08.2022 повідомила [PERSON] про те, що укладення договору дарування частки будинку на користь сина позивача не є можливим, оскільки в будинку зареєстровані неповнолітні діти, а позивач не надала нотаріусу відповідний дозвіл органу опіки та піклування (а.с.28). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до частини першої статті 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Відповідно до п.п. 1.8, 1.9 п. 1 Глави 2 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при посвідченні правочину щодо відчуження нерухомого майна відчужувач цього майна подає заяву про наявність/відсутність прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування цим майном. З метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваним нерухомим майном нотаріус має право додатково витребовувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення такого правочину. У разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно п. 3 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Як вбачається з матеріалів справи нотаріус не виносила постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а надала лист - роз`яснення щодо переліку документів необхідних для укладення договору дарування частки будинку, в якому зареєстровані неповнолітні діти, що не є відмовою у вчиненні нотаріальної дії. Позивач в свою чергу не довела належними та достатніми доказами порушення своїх прав відповідачем та необхідність їх захисту. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення. VІ. Розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір сплачений позивачем не відшкодовується.

Outcome: dismissed