Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа -Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 886 грошові кошти у розмірі 15 347,73 грн. та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис № 886 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 100 290,96 грн. 13.08.2019 р. приватним виконавцем міста Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. В рамках даного виконавчого провадження з [PERSON] примусово стягувались кошти на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Загальна сума відрахувань за даний період становить 15 347,73 грн. Позивач вважає стягнення безпідставним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 року матеріали позову передані на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено. Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач, свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, поважність причин неявки не повідомляли, відзив не надсилали. Третя особа також про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Щодо вимои про стягнення безпідставно набутих коштів, судом встановлено наступне. 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 886, яким пропонується звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 500371045 від 14.05.2013, укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Дата Майнінг груп», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Факторингу № 2019-1 ДМГ/ВЕСТА від 14.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ВЕСТА", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/2 від 16.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 755/2262/20 від 24.09.2020 року Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною від 25.07.2019 року, зареєстрований у реєстрі № 886, визнаний таким, що не підлягає виконанню. 21.09.2020 року TOB «Вердикт Капітал» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення боргу за Кредитним договором № 500371045 від 14.05.2013 р. Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області у справі № 205/7462/20 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В зазначеному Рішенні суду встановлений факт відсутності у TOB «Вердикт Капітал» прав кредитора за кредитним договором у зв`язку із недоведеністю, а саме відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 22.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною була винесена Постанова про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER]. В рамках виконавчого провадження № [NUMBER], було фактично стягнуто з [PERSON] на користь TOB «Вердикт Капітал» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною грошові кошти в розмірі 17 053,03 гривень, з яких: - 400,00 грн. - мінімальні витрати виконавчого провадження (дві Постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.11.2021 р.); - 1 705,30 грн. - основна винагорода приватного виконавця (Постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 13.08.2019р.); - 14 947,73 грн. - основна сума боргу перед TOB «Вердикт Капітал». Фактичне стягнення зазначених сум підтверджено Довідкою від 29.10.2020 р. № БФГ00000023. 14 січня 2022 року на електронну адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни позивачем направлена Заява № 32, в якій позивач просив повернути йому основну винагороду приватного виконавця в розмірі 1 705,30 грн. та мінімальні витрати виконавчого провадження в розмірі 400,00 грн. На банківський рахунок від нього 18 січня 2022 року надійшли грошові кошти в розмірі 1 705,30 грн. Таким чином, приватним виконавцем повернута позивачу основна винагорода без мінімальних витрат виконавчого провадження. Отже, стягненню з відповідача підлягає сума, зменшена на суму повернутої приватним виконавцем основної винагороди: 17 053,03 - 1 705,30 = 15 347,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Суд зауважує, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 15 347,73 грн., став оспорюваний виконавчий напис нотаріуса № 886 від 25.07.2019 року. Тому вважається, що правова підстава для отримання TОВ «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 15 347,73 грн. від позивача [PERSON] відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, як безпідставно одержані відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом № 886 грошових коштів у розмірі 15 347,73 грн.- ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. На підставі ч.ч. 2-4 ст. 137, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України (із урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20)) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн., які відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України не були оспорені відповідачем (що підтверджується договором про надання правничої допомоги №78 від 30.12.2020 року, Додатком №2 до договору правничої допомоги від 12.01.2022 року, Актом приймання-передачі №5 від 18.01.2022 і квитанцією від 19.01.2022 року). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved