Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

У жовтні 2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом та відповідно просила стягнути з [PERSON] на ім`я [PERSON] на утримання доньки доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення донькою повноліття. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 250 грн щомісячно до досягнення [PERSON] [INFO] , трьох років, починаючи з дня подання позовної заяви. Мотивувала позовні вимоги тим, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідач у добровільному порядку забезпечувати доньку не хоче також позивач просить стягнути кошти з [PERSON] аліменти на своє утримання до досягненню дитиною трирічного віку, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та коштів не вистачає на утримання дитини оскільки розмір коштів який вона отримує мізерний. Ухвалою суду від 06.10.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, про причини суду не повідомила, до суду надала заяву в якій просила справу слухати без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення аліментів на її утримання просила зменшити позовну вимогу. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. У судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батькам\~малолітньої [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Довідкою виданою Департаментом адміністративних послуг підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом з матір`ю. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2021 року позов [PERSON] задоволено та стягнено аліменти із [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів платника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання позивачки 1500 грн строком до досягнення [PERSON] [INFO] , трьох років, що уже минув. Довідкою виданою [PERSON] її дохід за період з березня 2022 по серпень 2022 складає 2231,28 грн. У провадженні Чернівецького ВДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області ЦЗУМЮ (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження де боржником значиться [PERSON] , а стягувачем [PERSON] . У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При цьому, частина перша статті 79 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ст. 128 КЗпП передбачає, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Стосовно стягнення аліментів на утримання доньки слід зазначити, що судом враховано вікову категорію дитини її звичайні потреби та рівність обов`язку батьків в утриманні своєї доньки, на підставі чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] в розпорядження [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення донькою повноліття. Суд дослідивши надані докази прийшов до висновку про відмову в частині стягнення аліментів на утримання дружини оскільки стягнення 2500 грн буде істотно порушувати права позивача та загальна сума стягнення аліментів перевищить 50% від загальної суми заробітної плати, оскільки на старшу доньку стягується 1/3 частка від доходу відповідача та 1/4 частка на меншу доньку. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. Суд

Outcome: partial