Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення 56 028,24грн, у тому числі: -52 003,51грн. - заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2014 по 30.11.2021; -1 229,63грн. - 3% річних; -2 795,10грн. - інфляційних нарахувань. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідачам, які своїх обов`язків щодо оплати наданих послуг тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не сплачують. 13.01.2022 від [PERSON] надійшла заява проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У вказаній заяві відповідач, зокрема, зазначив, що позивач не надавав, а відповідачі не отримували в повному обсязі послуги з теплопостачання, зокрема взагалі протягом останніх трьох років була відсутня гаряча вода. Також відповідач вказав, що він є слідчим прокуратури на пенсії за вислугою років, яка йому була призначена згідно ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, що передбачала знижку 50% по сплаті послуг ЖКХ. Також зазначив, що з 26.09.2021 не має доступу до квартири. 08.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зокрема зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а отже є споживачами послуг з теплопостачання за вказаною адресою. Будинок за вказаною адресою обладнаний централізованою системою теплопостачання, з чого слідує, що і квартира, в якій зареєстровані відповідачі під`єднана до систем теплопостачання. Також підприємство зазначило, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» відповідачу, як пенсіонеру з числа слідчих прокуратури, надавалась знижка у розмірі 50% плати за користування комунальними послугами на дві особи за період з 12.04.2011 по 14.07.2015. У подальшому в цей Закон внесені зміни (набрали чинності 15.07.2015р), відповідно до яких пенсіонери з числа слідчих прокуратури втратили право на пільги та сплату житлово-комунальних послуг. Таким чином нарахування плати за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання виконується без урахування пільги з 15.07.2015. 08.06.2022 [PERSON] через канцелярію суду вдруге подав відзив на позовну заяву, в якому послався на ті самі аргументи, які були зазначені в поданій ним заяві 13.01.2022, а також заявив про застосування строків позовної давності. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності. Також в судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з посиланням на п.4 ч.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Інші відповідачі у судове засідання не з`явились про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, причин неявки не повідомили. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Положення ст. ст. 68, 162 Житлового Кодексу України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пп. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, відповідачі є користувачами послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Як встановлено судом та не заперечується сторонами, [PERSON] та [PERSON] проживали за вказаною адресою протягом спірного періоду, що зокрема підтверджується довідкою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зняти з реєстрації за вказаною адресою 10.06.2021. Також, [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] була власником спірної квартири до 29.05.2021. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми боргу за період з 01.01.2014 по 30.11.2021. Проте, за таким розрахунком періоду заборгованості суд погодитись не може з огляду на наступне. Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] та [PERSON] зняти з реєстрації за вказаною адресою 10.06.2021, а відтак, вимога позивача щодо стягнення суми боргу з наведених вище осіб з 11.06.2021 по 30.11.2021 необґрунтована та задоволенню не підлягає. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення суми боргу у солідарному порядку з [PERSON] [INFO] , яка станом на 01.01.2014 була неповнолітньою. Суд враховує, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (ч.1 ст.34 ЦК України). Спірні правовідносини не підпадають під вимоги ст.33 ЦК України, якою передбачена цивільна відповідальність неповнолітньої особи. Відповідач [PERSON] досягла повноліття [INFO] , тому саме з цього часу вона має відповідати по зобов`язанням щодо оплати житлово-комунальних послуг, в т.ч. з постачання теплової енергії. Також, як зазначалось, відповідачем було подано заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України.) Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України). Таким чином, заборгованість за отримані послуги (з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності) слід рахувати за період: -відносно [PERSON] - з 01.08.2020 року по 10.06.2021; -відносно [PERSON] - з 01.01.2019 по 28.05.2021; -відносно [PERSON] - з 01.01.2019 по 10.06.2021. З огляду на наведені періоди розрахунків заборгованості щодо кожного з відповідачів, у солідарному порядку підлягають стягненню наступні суми за наступними періодами. З [PERSON] та [PERSON] солідарно за період з 01.01.2019 по 01.08.2020 - 14 385,21 грн. З [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за період з 01.08.2020 року по 28.05.2021 - 2 641,67грн. З [PERSON] та [PERSON] за період з 29.05.2021 по 10.06.2021 заборгованість стягненню не підлягає у зв`язку із її відсутністю. На час розгляду справи заборгованість у сумі 17 026,88грн. відповідачами не сплачена, доказів зворотного суду не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, у сумі 17 026,88грн. Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідачів 3% річних у сумі 1 229,63грн. та інфляційних нарахувань у сумі 2 795,10грн. Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання [PERSON] та [PERSON] за період: 01.01.2019 по 01.08.2020 від суми боргу 14 385,21 грн. становить 636,89грн. Загальна сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за період: 01.08.2020 року по 28.05.2021 від суми боргу 2 641,67грн. становить 65,26грн. Загальна сума інфляційних за прострочення виконання грошового зобов`язання [PERSON] та [PERSON] за період: 01.01.2019 - 01.08.2020 від суми боргу 14 385,21 грн. становить 792,73грн. Загальна сума інфляційних за прострочення виконання грошового зобов`язання [PERSON] та [PERSON] за період: 01.08.2020 року по 28.05.2021 від суми боргу 2 641,67грн. становить 261,60грн. Заперечення відповідача щодо відсутності протягом останніх трьох років гарячої води судом до уваги не беруться оскільки факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору у розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №640/18143/16-ц). У своїй постанові від 07 лютого 2018 року у справі №521/6969/15-ц Верховний Суд зазначив, що належним доказом ненадання житлово-комунальної послуги або зниження якості наданої послуги є звернення споживача до надавача послуг та складання сторонами акта-претензії. Суд зазначає, що відповідачем протягом розгляду справи не надано доказів факту ненадання послуги або зниження якості наданої послуги. Щодо твердження відповідача, що він є слідчим прокуратури на пенсії, а відтак, йому передбачена знижку 50% по сплаті послуг ЖКХ, суд зазначає наступне. Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі № 826/4420/17 оскільки 50-відсоткова знижка плати за займане ними і членами їх сімей житло, комунальні послуги в межах норм, встановлених законодавством, і 50-відсоткова знижка абонентної плати за користування квартирним телефоном в Законі України «Про прокуратуру» № 1697-VII не передбачені, відсутні встановлені законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 49 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII. Посилання відповідача на норму Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», якою на період дії карантину заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги судом до уваги не приймається, оскільки 3% річних та інфляційні, які позивач просить стягнути разом з заборгованістю, не є штрафними санкціями, а відтак, норми вказаного закону до спірних правовідносин не застосовуються. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial