Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

29.11.2022 від представника заявника адвоката Кукурудза Р.О. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №336/3857/22, яка розглянута Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 03.10.2022, про стягнення з ТОВ «ФК ФОРТ» на користь [PERSON] решти 50 % судового збору, сплаченого при пред`явлення позову до суду згідно з квитанцією №7004-4204-9569-4200 від 15.08.2022 у сумі 496,20 гривень. З посиланням на ч. 1 ст. 141, п.3 ч. 1, ч.2 ст. 270 ЦПК України, представник заявника просить клопотання задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи зміст заяви, необхідності у виклику сторін в судове засідання для розгляду заяви суд не вбачає. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2022 у цивільній справі №336/3857/22, пр. 2/336/3463/2022 позов [PERSON] до ТОВ «ФК ФОРТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- задоволено. Визнано виконавчий напис, р.№134855, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 10.06.2021, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», заборгованості у сумі 30 784,95 гривні, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалено повернути [PERSON] судовий збір у сумі 496,20 гривень, сплачений згідно з квитанцією №7004-4204-9569-4200 від 15.08.2022 від імені [PERSON] . Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути [PERSON] судовий збір у сумі 496,20 гривень, з державного бюджету, сплачений при пред`явленні позову до суду згідно з квитанцією №7004-4204-9569-4200 від 15.08.2022, отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, на р/р UA818999980313141206000008515, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.) та стягнути з ТОВ «ФК ФОРТ» на користь [PERSON] судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову у сумі 496,20 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 гривень. В іншій частині стягнення з ТОВ "ФК Форт" витрат на професійну правничу допомогу нп користь позивача відмовлено. За змістом ч.1 ст.209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Як передбачено п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. За нормою п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому, відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду заяви встановлено, що в ухваленому рішенні суду не в повній мірі здійснено розподіл судових витрат, а саме, не враховано судовий збір, сплачений за пред`явлення позову до суду, у сумі 496,20 гривень. При цьому, питання щодо повернення частини судового збору, сплаченого [PERSON] із вказаним вище призначенням, а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто належним чином. Враховуючи наведені процесуальні норми, обгрунтованість поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення та стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 496,20 гривні (за подання позовної заяви до суду), що не був розподілений між сторонами під час розглядя справи, із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved