Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

У листопаді 2021 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з позовом, по якому просить стягнути, солідарно, з [PERSON] та [PERSON] за період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року борг за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 11 471,64 грн., 3 % річних в сумі 610,99 грн., індекс інфляції в сумі 1 451,80 грн., всього: 13 534,43 грн., а також понесені ними судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки відповідачі вступили у фактичні договірні відносини з підприємством. Станом на 01.09.2021 року заборгованість відповідача перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» становить 11 471,64 грн. за період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року. Крім того, відповідачам на підставі ст. 625 ЦК України було нараховано індекс інфляції в сумі 1 451,80 грн. та 3 % річних в сумі 610,99 грн. за період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 07.02.2022 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про застосування позовної давності та відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги визнав частково. Вказав, що договірні стосунки між сторонами виникли з 10.03.2021 року. Крім того, не проживав та не споживав послуги позивача, що підтверджує довідка КП «ЖЕО №3» №841 від 10.03.2021 року, довідка виконавчого комітету Знам`янської Другої селищної ради №283 від 05.08.2020 року. Вказує, що враховуючи, що договірні відносини виникли з 10.03.2021 року, то заборгованість необхідно обраховувати саме з 10.03.2021 року. Заборгованість з 10.03.2021 року по 01.09.2021 року становить 1 998,40 грн., в зв`язку з чим просив суд частково задовольнити вимоги позивача на вказану суму, а в решті позовних вимог відмовити. Представником позивача 10.02.2022 року, через канцелярію суду, подано відповідь на відзив, яким позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання подала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи просила проводити у їх відсутності. В судове засідання відповідачі не з`явились, на електронну адресу суду направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, у задоволенні позовних вимог просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Судом встановлено, що ОКВП «Дніпро Кіровоград» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає споживачу послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. На час виникнення спірних правовідносин на праві приватної власності [PERSON] є власником квартири під номером [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 26.05.2009 року). У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] з 08.02.2011 року по теперішній час. Відповідно до інформації наданої ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в абонентній базі обліку за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про фактичні договірні відносини відповідача з ОКВП Дніпро-Кіровоград». При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. 10.03.2021 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) в багатоквартирному будинку, відповідно до якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах договору. Таким чином, між підприємством та споживачем [PERSON] існують фактичні договірні відносини, а з 10.03.2021 року договірні відносини. Згідно довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року обліковується заборгованість в сумі 11 471,64 грн. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів /ч.1 ст.4 ЦПК/. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом /ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК/. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи /ч. 1 ст. 76 ЦПК/. У цій справі між сторонами виник спір стосовно водопостачання та водовідведення, які централізовано надає позивач (виконавець послуги), та оплату за надану комунальну послугу відповідачами (споживачами). Права і обов`язки учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг регулюються законом та договором. Так, споживач наділений правом одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-ІV). На споживача покладається ряд обов`язків, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом ( п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону № 1875-ІV). Водночас відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), споживач має право на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Водночас, відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року споживач зобов`язаний: інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. За п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила), справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для послуги є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, основою для проведення розрахунку між виконавцем і споживачем комунальних послуг є кількісний показник спожитої послуги, визначений на підставі показників засобів обліку, а за їх відсутності визначений за затвердженими нормами споживання, та затверджені у відповідності до Закону тарифи за одиницю вимірювання наданої послуги. Як вбачається із довідки про нарахування плати та розмір платежів за адресою: [ADDRESS] , розмір плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення розраховується за період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року за нормами, затвердженими в установленому порядку, на 1 особу. Як вже зазначалось вище, на праві приватної власності [PERSON] є власником квартири під номером [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 26.05.2009 року). У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] з 08.02.2011 року по теперішній час. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву заперечував щодо проживання та споживання послуг позивача. Згідно довідки Знам`янської Другої селищної ради за №283 від 05.08.2020 року [PERSON] мешкає в [ADDRESS] , склад сім`ї: дружина - [PERSON] - [INFO]. Проживають з 2000 року по даний час за вказаною адресою, постійно. 10.03.2021 року начальником КП «ЖЕО №3» видано [PERSON] довідку за №841 про те, що він є власником квартири в [ADDRESS] - без реєстрації. Склад сім`ї: зареєстрована одна особа дружина - [PERSON] , [INFO]. В квартирі з 2000 року ніхто не проживає згідно довідки селищної ради смт. Знам`янка №283 від 05.08.2020 року. Представниками служби збуту ОКВП «Дніпро-Кіровоград» у складі контролерів-ревізорів служби збуту ст. майстра [PERSON] складено 23.11.2021 року акт обстеження №209, згідно якого встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, квартира в нежилому стані, труби водопостачання та водовідведення в аварійному стані, вся квартира знаходиться в пилу та павутинні. Нарахування проводиться по нормі. Акт складений в присутності сусідів (кв. [ADDRESS] - [PERSON] ), які підтверджують, що в даній квартирі ніхто не проживає біля трьох років. Однак, судом встановлено, що із письмовою заявою щодо тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї у вказаній квартирі [ADDRESS] , а також про опломбування запірних вентилів у квартирі [PERSON] та [PERSON] до підприємства не звертались. Інші докази щодо права власності чи права користування квартирою до якої подається послуга, про склад сім`ї власника, у матеріалах справи відсутні. Тому, суд приходить до висновку, що відповідачі мають заборгованість за спожиті послуги, з урахуванням кількості 1 особи у період із 01.04.2017 року по 31.08.2021 року, включно, яка була зареєстрована за даною адресою та вступили у фактичні правовідносини з виконавцем послуг. Крім того, з урахуванням того, що суд встановив факт існування простроченого грошового зобов`язання у період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, які передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з цим, відповідачем у справі [PERSON] подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, відповідно до якої необхідно зазначити наступне. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Згідно наданого розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення заборгованість, про стягнення якої ставилось питання у позовній заяві, нарахована за період з 01.04.2017 року по 31.08.2021 року. З позовом до суду Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулося 17.11.2021 року, що підтверджується відміткою суду на позовній заяві. В порядку ст. 264 ЦК України, відповідач здійснивши оплату боргу в січні 2018 року в розмірі - 760,95 грн. своїми діями визнав існуючий борг та вчинив переривання строку позовної давності., тому строк позовної давності слід обчислювати з січня 2018 року. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідачів, солідарно, на користь позивача підлягають стягненню заборгованість з оплати за користування послугами з водопостачання і водовідведення у період з січня 2018 року по 31.08.2021 року в розмірі 10 106,19 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 1 191,79 грн. та 3% річних в розмірі 510,04 грн., а у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів, солідарно, заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення за період 01.04.2017 по 31.12.2017 року необхідно відмовити за спливом позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі : 11 808,02 грн., тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 990,23 грн., з кожного, судового збору. (11 808,02 грн. х 100% : 13 534,43 грн. х 2 270 грн. : 2).

Outcome: partial