Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] 16 вересня 2022 року звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту та оголошеної заборони на відчуження всього нерухомого майна, належного [PERSON] , накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АК 724437 від 29.06.2010 року, реєстрацій ний номер обтяження 10016145, дата реєстрації 08.07 2010 року, винесеної районним відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, внісши відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про зняття арешту та розподілити судові витрати, стягнувши їх з відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2009 році Білоцерківським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , матері позивача та [PERSON] , спадкодавця на користь позивача боргу в сумі 17 693,00 грн. [PERSON] померла [INFO] , залишивши спадкове майно, обтяжене арештом. Виконавчий лист у даній справі перебував на виконанні у відділах державної виконавчої служби у місті Біла Церква та в Білоцерківському районі. Під час примусового виконання судового рішення було накладено арешт на майно [PERSON] , зокрема на земельну ділянку. Позивач єдиною спадкоємницею померлої [PERSON] та не може реалізувати своє право на оформлення спадщини після померлої у зв`язку з накладенням на нього арешту, у зв`язку з чим остання звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2022 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2022 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі на 03 жовтня 2022 року. 13 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов відзив від Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області у зв`язку з безпідставністю позову та відсутності у державного виконавця підстав для прийняття рішення щодо звільнення майна з-під арешту. Цього ж дня, від представника вказаного відділу надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Через неявку в судове засідання, призначене на 13 жовтня 2022 року відповідача та третьої особи, судовий розгляду справі відкладено на 21 жовтня 2022 року. 18 жовтня 2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про заміну неналежних відповідачів відділу ДВС у місті Біла Церква та Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі належним відповідачем [PERSON] та залучення відділу ДВС у місті Біла Церква та Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року вказане клопотання задоволено та замінено неналежного відповідача відділ ДВС у місті Біла Церква та Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі на [PERSON] . Також вказаною ухвалою залучено відділ ДВС у місті Біла Церква та Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Розгляд справи відкладено на 18 листопада 2022 року. 17 листопада 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області про розгляд справи без їх участі. Через неявку в судове засідання, призначене на 18 листопада 2022 року відповідача та третьої особи, судовий розгляду справі відкладено на 12 грудня 2022 року. В судове засідання, призначене на 12 грудня 2022 року сторони та треті особи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином. Від позивача [PERSON] 12 грудня 2022 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. В даній заяві позивач просила суд залишити за нею судові витрати у справі за надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу [PERSON] поштових відправлень у справі, повернулися на адресу суду 18.11.2022 та 24.11.2022 без зазначення причин повернення. Рекомендовані повідомлення про вручення третім особам поштових відправлень повернулися на адресу суду з відмітками про їх вручення. Згідно з вимогами ч.3 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд, відповідно до ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України, постановляє ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 14 вересня 2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення суду від 14 вересня 2009 року видано виконавчий лист у справі № 2-150/09 про стягнення зі [PERSON] , [PERSON] \~ на користь [PERSON] грошової компенсації вартості частки квартири [ADDRESS] . (а.с.17, 18-21). [PERSON] померла [INFO] . (а.с.24). Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора 13.01.2020 завела спадкову справу № 4/2020 щодо майна померлої [PERSON] (а.с.25). та 10.06.2020 зверталася до суду із запитом на видачу судових рішень у зв`язку з відмовою видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] (а.с.25-26). Відділ ДВС у місті Біла Церква Київської області 07.09.2022 повідомив представника заявника [PERSON] про завершення та знищення виконавчого провадження з примусового рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 17 693,00 грн. та неможливість відділу ДВС самостійно зняти арешт з майна, з рекомендацією звернення до суду. (а.с.28-29). На майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ від 29.06.2010 АК 724437.(а.с.30). 01.03.2021 Білоцерківським РВ ДВС відмовлено [PERSON] у знятті арешту на майно. (а.с.35). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області 20.08.2020 повідомлено [PERSON] про те, що станом на 01.10.2014 погашено борг згідно виконавчого листа № 2-100/09 від 14.09.2009. шляхом утримання грошових коштів з пенсії [PERSON] (а.с.40-41). Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, наданих Білоцерківським районним відділом ДВС у Білоцерківському районі, виконавче провадження за виконавчим листом № 2-100 від 15.10.2009 про стягнення боргу зі [PERSON] на користь [PERSON] закінчене. (а.с.66-67). При вирішенні справи суд виходить знаступного: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зазначені принципи сформулювано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право на оформленняґ права власності позивачем на нерухоме майно, яке залишено в спадок [PERSON] , що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення про задоволення позову, суд має стягнути із відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду\~ в розмірі 992,40 грн. Одночасно, враховуючи те, що позивач у своїй заяві, адресованій суду 12.12.2022 просила суд залишити за нею судові витрати за надання правничої допомоги, суд вважає за можливе задоволити вказану заяву.

Outcome: approved