Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

05 грудня 2022 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою в обґрунтування якої вказала, що вона є дружиною [PERSON] , з яким вони разом були зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але проживали в селі Дудчани Бериславського району Херсонської області, де [INFO] її чоловік помер та цього ж дня був похований на власному подвір`ї. Проблеми із здоров`ям у її чоловіка почались ще у жовтні 2021 року, поступово стан його здоров`я погіршувався. У вересні 2022 року окупаційні війська дозволили відвезти чоловіка до терапевтичного відділення КНП "Бериславська ЦРЛ", де останній перебував у період з 09 вересня 2022 року по 21 вересня 2022 року та був виписаний з діагнозом «цироз печінки, асцит». Після смерті чоловіка, 24 жовтня 2022 року вона виїхала з окупованого села Дудчани Херсонської області до міста Кривого Рогу, де отримала статус внутрішньо-переміщеної особи. 09 листопада 2022 року при зверненні до органів РАЦСу, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка. Отримати лікарське свідоцтво про смерть чоловіка неможливо, оскільки останній помер на території села у Херсонської області, яке перебувало у тимчасовій окупації в зоні активних бойових дій. Через відсутність лікарського свідоцтва про смерть, вона позбавлена можливості зареєструвати факт смерті чоловіка у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть. Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, пояснивши, що після виписки з лікарні у м. Берислав з вересня 2022 року стан здоров`я її чоловіка різко погіршився, хвороба прогресувала, але всі медичні працівники, фельдшери та медсестри виїхали з їх села. Жодних представників української влади також не залишилось, оскільки в селі Дудчани стояли російські війська. Чоловік помер вдома [INFO] , але зафіксувати його смерть не було кому, люди підказали, що треба зробити фото. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що заявниця його сусідка, з [PERSON] вони знайомі приблизно десять років, мешкали в сусідніх будинках в селі Дудчани. Їх село перебувало в окупації майже з перших днів війни, скрізь стояла ворожа бойова техніка та російські солдати. [PERSON] довго хворів, а [INFO] помер у нього на руках, вони поховали його у городі біля будинку, оскільки на кладовище окупанти нікого не пускали, там стояла їх техніка. Засвідчити документально факт смерті у селі було нікому, жодного представника української влади, медика чи старости в селі не було, тому всіх померлих вони ховали у дворах і фотографували. Коли українські війська пішли у наступ, їх централізовано вивезли з села Дудчани і на теперішній час повернутись немає можливості. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - її сусід, чоловік заявниці, він довго хворів, у нього був цироз печінки, він лікувався у м. Берислав, а [INFO] помер вдома в селі Дудчани, був похований на власному городі біля будинку. Будь-яких документів щодо смерті [PERSON] немає, оскільки село перебувало в окупації і видати такий документ було нікому. Представник заінтересованої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засіданні не з`явився, звернувся з клопотанням про розгляд справи без присутності представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства. Суд, заслухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 01 липня 1978 року Жовтневим відділом РАЦСу міста Кривого Рогу, актовий запис № 750 (а.с.3). Згідно довідки від 13 квітня 2022 року, виданої старостою Дудчанського старостинського округу Милівської сільської ради, [PERSON] проживає разом із чоловіком [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.5). З виписного епікризу вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП "Бериславська ЦРЛ" у період з 09 вересня 2022 року по 21 вересня 2022 року, виписаний у задовільному стані з діагнозом: цироз печінки, асцит. (а.с.6). Згідно довідки № 1210-5002288608 від 31 жовтня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16 липня 2002 року Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). 09 листопада 2022 року за Вих.№ 31/20.27-130 Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON] у зв`язку із ненаданням заявницею документів про смерть, що входять до вичерпного переліку документів, що є підставою для державної реєстрації смерті особи (а.с.10). Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У абзаці першому п.13 постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до статті 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" (зі змінами та доповненнями), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи,- не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за одним місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до приписів п.п.1.1-1.2 п.1 "Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть", затвердженої наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. При цьому, отримати медичний документи встановленого зразка заявник не має можливості через ведення бойових дій на території Херсонської області. Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75 (в редакції станом на 28.10.2022 року) Милівська сільська територіальна громада Бериславського району Херсонської області, до складу якої входить село Дудчани, віднесно до територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зі ст. 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст.26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Згідно до положень ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] був громадянином України, про що свідчить копія його паспорту, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але мешкав на момент смерті в селі Дудчани Бериславського району Херсонської області і після його смерті заявник не має можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті свого чоловіка у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявник в даному випадку може лише на підставі відповідного судового рішення про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, як передбачено ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт смерті [PERSON] [INFO] у селі Дудчани Бериславського району Херсонської області підтверджується наданими суду доказами, а також показами свідків, тому є всі правові підстави для задоволення заяви та для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved