Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

18 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю відповідачки [PERSON] . Також вона є пенсіонером та отримує пенсію, розмір якої за рік становить 37851 грн 06 коп. Власного житла вона не має, проживає разом зі своїм зятем. Інших джерел доходів вона не має. Вказує, що все життя вона підтримувала свою дочку, забезпечувала її матеріально, однак, дочка не спілкується з нею, не допомагає матеріально. Також вона допомогла їй купити будинок, для чого надала грошові кошти в розмірі 20000 доларів США, однак жодної розписки з цього приводу не має, адже вона вважала, що дочка буде допомагати їй у добровільному порядку. Наскільки їй відомо, на утриманні у відповідачки не має непрацездатних та неповнолітніх членів сім`ї. Стан її здоров`я є задовільним, вона працює та має у власності три автомобілі, два житлових будинки, а також здійснює будівництво ще одного житлового будинку. Зазначає, що її становище є вкрай нужденним. Вона має хронічні хвороби, пов`язані з похилим віком, тому багато коштів витрачає на придбання ліків, а її пенсія є малою. Інших родичів, які б могли надати їй матеріальну допомогу вона не має. Вважає, що донька має можливість надавати їй матеріальну допомогу, але відмовляється це робити. Знаходячись на межі бідності та не отримавши від дитини ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою до своєї доньки. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь аліменти на її на утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 28 листопада 2022 року. 28 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 23 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, від отримання судової повістки та доданих документів відмовилась, що вбачається з відповідної відмітки уповноваженого працівника Укрпошти на поштовому конверті (а.с. 42), відзив в установлений судом строк не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю відповідачки [PERSON] (а.с. 6). 03 листопада 1990 року відповідачка уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 24). Позивачка є пенсіонером за віком та отримує пенсію за віком, розмір якої з 01 вересня 2021 року становив 2951 грн 45 коп., з 01 грудня 2021 року - 2957 грн 05 коп., з 01 березня 2022 року - 3352 грн 09 коп., з 01 липня 2022 року - 3358 грн 60 коп. щомісячно (а.с. 4, 7). За даними медичної картки позивачка [PERSON] перебуває на «Д» обліку у п`ятій поліклініці та має ряд захворювань (а.с. 5). За інформацією Головного управління ДПС у Сумській області від 23 листопада 2022 року № 4291/5/18-28-12-02-02 за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року відсутня інформація про доходи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) (а.с. 35). Згідно з довідкою форми ОК-5 відсутня інформація про сплату [PERSON] страхових внесків до Пенсійного фонду України за період з 01 січня 2022 року по 01 грудня 2022 року (а.с. 40-41). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Відповідно до статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. За змістом статті 202 СК України необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків і потреба у матеріальній допомозі. Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. На підставі наведених норм права та встановлених судом обставин суд дійшов висновку, що у зв`язку з непрацездатним віком, наявністю захворювань та маленькою пенсією позивачка потребує матеріальної допомоги, тому відповідачка, як повнолітня дочка зобов`язана надавати таку допомогу матері. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідачка [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на її утримані, відсутні, і вона має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідачка не надала, а матеріали справи не містять. З урахуванням зазначеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, починаючи стягнення з 18 жовтня 2022 року і довічно. На думку суду, визначений позивачем розмір аліментів на її утримання буде розумним та достатнім, при цьому не порушувати прав та інтересів відповідача й інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. (2481 грн * 0,4), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved