Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Вимоги своєї заяви [PERSON] мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Донецьку Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України. На підтвердженням факту смерті нею було отримано документи, які не відповідають вимогам законодавства України, а тому отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Донецьку, Донецької області . Заявник у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині заяви зазначила, що просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи -Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Пункт п`ятий частини другої статті 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями наступних документів: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 1995 року Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області, на ім`я [PERSON] , [INFO] ; свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого повторно 15.11.2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.02.1990 року Палацом урочистих подій м. Донецька. З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] в м. Донецьку, помела мати заявника - [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявник надала належним чином завірені копії наступних документів: довідки про причину смерті (до форми № 106/ у № 220) та лікарського свідоцтва про смерть № 220, виданих 07 жовтня 2022 року так званим «Государственным учреждением «Центральная городская клиническая больница города Донецка» Донецкой Народной Республики», та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданого 07 жовтня 2022 року так званим «Ленинским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министервства юстиции Донецкой Народной Республики». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Донецьк Донецької області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Частинами 3, 4 ст. 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Однак, у відповідності до листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вих. № 987/0/208-21 від 22.04.2021 року, щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту , подання до суду письмової відмови органу реєстрації цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Донецьку Донецької області.

Outcome: approved