Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 12 грудня 2021 року біля 10 год 40 хв. в смт.Ланчин Надвірнянського району Івано- Франківської області, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Renault Меganе» державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою на забрудненій ділянці дороги та не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes Benz Е 200» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, в результаті чого даний транспортний засіб по інерції занесло, внаслідок чого він здійснив наїзд на транспортний засіб марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] та транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , які були припарковані. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Mercedes Benz Е 200» д.н.з. [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. Позивач вважає, що саме в даній дорожньо-транспортній пригоді, а саме за пошкодження задньої частини даного транспортного засобу, наявна вина лише водія відповідача по справі [PERSON] , за недотримання вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:- п. 2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.», п. 11.3 - «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.», п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.», п. 13.1 - «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.» Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області було ухвалено Постанову Іменем України по справі про адміністративне правопорушення № 348/2828/21, якою гр. [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вищевказана постанова суду оскаржена не була та вступила в законну силу 10 травня 2022 року. Позивач для встановлення суми завданої майнової шкоди, 21 червня 2022 року як потерпілий звернувся із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи до судового експерта Юзви Станіслава Григоровича. 23\~червня 2022\~року судовий\~експерт Юзва\~Станіслав Григорович\~видав висновок\~№ 58/22\~за результатами\~проведення судової\~автотоварознавчої експертизи.\~Відповідно до\~даного висновку\~встановлено,\~що вартість\~відновлювального ремонту\~автомобіля позивача\~«Mercedes\~Benz\~Е 200»,\~2003\~року виготовлення,\~ідентифікаційний номер\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок його\~пошкодження від\~другого контакту\~у ДТП\~12\~грудня 2021\~року становить\~96\~961\~(дев`яносто\~шість тисяч\~дев`ятсот\~шістдесят одна)\~гривня 10\~копійок без пдв. Вартість відновлювального\~ремонту з\~урахуванням коефіцієнту\~фізичного зносу\~складників автомобіля\~«Mercedes\~Benz\~Е 200»,\~2003\~року виготовлення,\~ідентифікаційний номер\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок його\~пошкодження від\~другого контакту\~у ДТП\~12\~грудня 2021\~року становить\~46\~515\~(сорок\~шість тисяч\~п`ятсот\~п`ятнадцять)\~гривень 15\~копійок без ПДВ. Отже, реальна вартість відновлювального ремонту, який був необхідний для відновлення пошкодженого автомобіля марки «Mercedes Benz Е 200» державний номерний знак [NUMBER] становить 96 961 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривня 10 копійок. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП, а саме на 12 грудня 2021 року, була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії ЕР № 204456072 від 05 липня 2021 року. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії ЕР № 204456072 від 05 липня 2021 року франшиза становить 2 600 грн. та має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, а тому відповідачем [PERSON] повинно бути сплачена франшиза у розмірі 2 600 грн. Спочатку позивач-потерпілий [PERSON] здійснював досудове врегулювання спору шляхом звернення до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»» із заявою про страхове відшкодування. 08 серпня 2022 року ним з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування в розмірі 37 330 (тридцять сім тисяч триста тридцять) гривень 42 копійки, та дана страхова виплата надійшла на особистий рахунок позивача-потерпілого. Проте, вищевказаних коштів, які були йому відшкодовані ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не вистачає на погашення навіть половини вартості матеріального збитку. Різниця у завданих збитків відповідачем в сумі 59 630 грн. позивачу не сплачено в добровільному порядку, тому змушений звернутися до суду про стягнення даної суми. Також просить суд стягнути з відповідача на його користь судові понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача Олару Д.В. в судовому засіданні просив позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення та визнання фактичних обставин, викладених в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані згідно чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 12 грудня 2021 року біля 10 год 40 хв. в смт.Ланчин Надвірнянського району Івано- Франківської області, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Renault Меganе» державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою на забрудненій ділянці дороги та не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes Benz Е 200» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, в результаті чого даний транспортний засіб по інерції занесло, внаслідок чого він здійснив наїзд на транспортний засіб марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] та транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , які були припарковані. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Mercedes Benz Е 200» д.н.з. [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. В даній дорожньо-транспортній пригоді, а саме за пошкодження задньої частини даного транспортного засобу, наявна вина лише водія відповідача по справі [PERSON] , за недотримання вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:- п. 2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.», п. 11.3 - «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.», п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.», п. 13.1 - «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.» Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області було ухвалено Постанову Іменем України по справі про адміністративне правопорушення № 348/2828/21, якою гр. [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вищевказана постанова суду оскаржена не була та вступила в законну силу 10 травня 2022 року. Відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України встановлено, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, приймаючи до уваги те, що вина відповідача по справі [PERSON] встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, а також те, що в результаті вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, позивачу [PERSON] було завдано майнову шкоду, суд вважає, що він зобов`язаний нести цивільно-правову відповідальність за завдання вказаної шкоди. Відповідно до вимог ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.1187 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи вищевказані норми [PERSON] повністю відповідає вищевказаним вимогам, а тому є особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, а тому саме він є належним відповідачем. В результаті вчинення водієм [PERSON] даної дорожньо-транспортної пригоди мені було завдано збитків, які полягають в тому, що даною дорожньо-транспортною пригодою було значно пошкоджено транспортний засіб Потерпілого - автомобіль марки «Mercedes Benz Е 200» державний номерний знак [NUMBER] . Для встановлення суми завданої майнової шкоди, 21 червня 2022 року позивач потерпілий звернувся із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи до судового експерта Юзви Станіслава Григоровича. Як вбачається із висновку № 58/22 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 23 червня 2022 року судового експерту Юзва Станіслава Григоровича судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes Benz Е 200», 2003 року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження від другого контакту у ДТП 12 грудня 2021 року становить 96\~961,10 грн. без пдв. Вартість відновлювального\~ремонту з\~урахуванням коефіцієнту\~фізичного зносу\~складників автомобіля\~«Mercedes\~Benz\~Е 200»,\~2003\~року виготовлення,\~ідентифікаційний номер\~ [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок його\~пошкодження від\~другого контакту\~у ДТП\~12\~грудня 2021\~року становить\~46\~515,15\~грн. без ПДВ. Отже, реальна вартість відновлювального ремонту, який був необхідний для відновлення пошкодженого автомобіля марки «Mercedes Benz Е 200» державний номерний знак [NUMBER] становить 96 961,10 грн. Відповідно до вимог абзацу першого пункту 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП, а саме на 12 грудня 2021 року, була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії ЕР № 204456072 від 05 липня 2021 року. Відповідно до вимог п.12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії ЕР № 204456072 від 05 липня 2021 року встановлено, що франшиза становить 2 600 грн. Відповідно до вимог п.12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальником або особою , відповідальною за збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, а тому відповідачем повинна бути сплачена франшиза у розмірі 2\~660 грн. Потерпілий позивач [PERSON] здійснював досудове врегулювання спору шляхом звернення до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»» із заявою про страхову відшкодування. 08 серпня 2022 року позивачем з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування в розмірі 37 330 (тридцять сім тисяч триста тридцять) гривень 42 копійки, та дана страхова виплата надійшла на особистий рахунок останнього. Проте, вищевказаних коштів, які були потерпілому позивачу відшкодовані ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не вистачає на погашення вартості матеріального збитку. Відповідно до вимог ст.1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто відповідачем [PERSON] повинно бути сплачено сума у розмірі 59\~630,68 копійок, з них франшиза в розмірі 2 600 грн. Відповідно до вимог п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем було вжито усі заходи для досудового врегулювання спору, а саме було отримане часткове відшкодування шкоди від страхової компанії, але спілкування з відповідачем [PERSON] з метою його добровільного відшкодування шкоди не було, через відсутність засобів зв`язку з останнім. Відповідно до вимог ст.124 Конституції України - кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб`єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб`єкти цих правовідносин. Зазначена норма, як і інші положення Конституції України, не містить застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування. Право на\~судовий захист\~передбачено й\~іншими статтями\~Конституції України.\~Так,\~відповідно до\~статті 8\~Конституції України\~звернення до\~суду для\~захисту конституційних\~прав і\~свобод людини\~і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Частина четверта статті 13 Конституції України встановлює обов`язок держави забезпечити захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Отже, враховуючи те, що відповідачем не вдалось врегулювати вищевказаний спір досудовим врегулюванням з відповідачем [PERSON] , він, використовуючи своє право, надане Конституцією України, змушений обрати спосіб захисту, який не заборонений законом, а саме судовий захист своїх прав, і тому звернувся до суду із даною позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved