Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з цивільним позовом про визнання в порядку спадкування прав засновника фермерського господарства, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Згідно статуту ФГ «ВІКІНГ» останній був засновником СФГ «ВІКІНГ», пізніше ФГ «Вікінг». [PERSON] за життя було наданоправо постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту на право постійного користування серії І-ДП № 023097. Звернувшись до приватного нотаріуса Романченко Ю.В. з заявою про спадкування прав засновника селянського (фермерського) господарства [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної, яка мотивована відсутністю документів, що підтверджували б наявність складу спадкового майна та неможливістю окремо від фермерського господарства успадкувати право постійного користування земельною ділянкою. На підставі кладеного позивач проситить визнати за ним, [PERSON] , в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] права засновника фермерського господарства «ВІКІНГ», ідентифікаційний код юридичної особи 21901612. Ухвалою суду від 26.04.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 30.05.2022 року задоволено клопотання про витребуваня доказів. Ухвалою суду від 10.08.2022 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті. Від представника позивача надійшла заява відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі та без участі позивача. Від представника відповідача Апостолівської міської ради надійшла заява згідно якої справу просять слухати без участі представника відповідача, проти заявлених вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . За свого життя [PERSON] був засновником та головою фермерського господарства «Вікінг», ідентифікаційний кодюридичної особи 21901612, що підтверджується Статутом селянського (фермерського) господарства «ВІКІНГ» та витягом про державну реєстрацію юридичної особи. З матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] , встановлено, що [PERSON] як спадкоємець подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Із постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Романченко Ю.В. за спадковою справою після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права на Фермерське господарство «ВІКІНГ», як цілісний майновий комплекс, після смерті батька. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В статті 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В порядку ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону, а відповідно до ст. 19 Закону до складу майна фермерського господарства входить право користування землею. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» успадкування майна селянського фермерського господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що його право підлягає захисту у судовому порядку. В силу ст. 22 ч. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до законів, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Згідно до ст. 8 ч. 1 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 ЗУ від 19.09.1991 року №1576-ХІІ «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Згідно абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» на підставі частини другої статті 7 Закону про господарські товариства підвідомчими судам є також справи про зобов`язання внести зміни до установчих документів товариства у випадку виходу учасника з товариства, відчуження частки (її частини) в статутному (складеному) капіталі товариства, вступом правонаступника (спадкоємця) учасника до господарського товариства тощо за позовами таких осіб. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14- річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту. Для цілей цього Закону до членів сім`ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім`ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти). У відповідності до ст. 1 ч. 4 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Відповідно до абз. 2,3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідач заперечень щодо визнання за позивачем прав засновника фермерського господарства в порядку спадкування не мав. Інших осіб, які б заявляли свої вимоги по даному питанню, судом не встановлено. Враховуючи, те що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та виявив бажання продовжити діяльність фермерського господарства "ВІКІНГ", те, що юридично оформити прийняття в порядку спадкування майнових прав спадкового майна позивач позбавлений можливості, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved