Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

19.05.2022 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» адвокат Мартиненко В.В. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 111231,68 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та [PERSON] укладено договір № 1144200825066 оренди майна з правом викупу шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний в порядку передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач передав відповідачу у строкове платне володіння та користування Смартфон, Smart/tel Samsung GalaxyA71 6/128 (SM-A715FZBUSEK) з наступним переходом права власності на зазначене майно. На підставі укладеного договору відповідачка отримала зазначене в договорі майно та протягом 18 місяців зобов`язалася сплачувати щомісячний платіж в розмірі 2159,00 грн., однак зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28 січня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 111231,68 грн., яка складається з: 36703,00 грн. суми прострочених орендних платежів; 17315,18 грн. суми пені за прострочені орендні платежі; 18351,50 грн. суми штрафу за розірвання договору (50 % вартості об`єкта оренди); 38862,00 грн. суми вартості об`єкта оренди.За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості у сумі 111231,68 грн. та судового збору в сумі 2481,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2022 р. визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 20.05.2022 року матеріали справи передані на розгляд судді. Ухвалою суду від 27.05.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на 27.09.2022 року о 10:00 год. в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при зверненні з позовом до суду подав заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася. Судове засідання було відкладено та призначено на 14.12.2022 року на 10:00 год. 12.12.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, позов підтримують, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка до суду не з`явилася, повідомлена судом завчасно належним чином, в телефонному режимі повідомила, що у зв`язку з загрозою життю через введення в Україні воєнного стану вимушена була виїхати за межі України, за місцем реєстрації не перебуває, адресу дійсного місцяперебування, електронну адресу та дату повернення не повідомила суду,будь-яких клопотань та заяв від відповідачки до суду не надходило, відзив на позов не подала. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що 25.08.2020 року сторони уклали Договір № 114420082566 оренди майна з правом викупу, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове володіння та користування майно: Смартфони, Smart/telSamsungGalaxyA71 6/128 (SM-A715FZBUSEK), з наступним переходом права власності на нього відповідачці, а відповідачка зобов`язался прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати позивачу орендну плату. Як вбачається з п. 1 вказаного Договору умови договору, передбачені Правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 2 даного Договору вартість об`єкта орендиСмартфони, Smart/telSamsungGalaxyA71 6/128 (SM-A715FZBUSEK) становить 38862,00 грн. Відповідно до положень п. 3 Договору, передача об`єкта оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 2159,00 грн здійснюється до 25-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 25.02.2022 року. Відповідно до роздруківки послідовності дій ТОВ «Будинок Комфорту» та клієнта [PERSON] щодо укладення договору № 1144200825066 від 25.08.2020 року, вбачається, що 25.08.2020 р. через особистий кабінет клієнтом особисто було ініційовано вхід до особистого кабінету, в подальшому відбулось заповнення заявки, завантаження документів, було надано необхідну інформацію для вчинення електронного правочину, отримано повідомлення про прийняте рішення шляхом надсилання смс-повідомлення, здійснено ознайомлення з офертою (шляхом обрання опції «підписати»), підписання електронного повідомлення одноразовим ідентифікатором 25.08.2020 та підтвердження вчинення правочину шляхом відправлення в емейл електронного договору. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (далі - Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Із положень ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ч. 11 ст. 11 Закону №675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар. Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] уклали в електронній формі договір оренди з правом викупу (далі - Договір), за умовами якого ТОВ «Будинок Комфорту» передало [PERSON] Смартфони, Smart/telSamsungGalaxyA71 6/128 (SM-A715FZBUSEK) у користування з правом викупу, а останній зобов`язався оплатити товар із розстроченням платежу протягом 18 місяців. Вказаний договір було укладено шляхом обміну електронними повідомленнями і підписано електронну форму цього договору за допомогою електронного підпису, тому за таких обставин суд вважає, що, сторони дійшли згоди про істотні умови договору. Як слідує з наданих доказів стороною позивача, ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відповідно до умов договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що є об`єктом оренди, шляхом направлення відповідачу об`єкту оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта», про що свідчить експрес-накладна № 20450272377129 від 26.08.2020 року. Згідно з пунктом 5.1 Правил надання майна в оренду ТОВ «Будинок Комфорту», сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі оренди майна з правом викупу. Разом з тим, як слідує з наданого розрахунку, відповідач порушив умови договору та не вносив орендну плату, у зв`язку з чим заборгованість за договором станом на 28.01.2022 становить 111231,68 грн., а саме: 36703,00 грн. суми прострочених орендних платежів; 17315,18 грн. суми пені за прострочені орендні платежі; 18351,50 грн. суми штрафу за розірвання договору (50 % вартості об`єкта оренди); 38862,00 грн. суми вартості об`єкта оренди. Тому 13.01.2022 р. позивачем було направлено повідомлення щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості в судовому порядку. При цьому за змістом умов договору від 25.08.2020 року № 1144200825066, сторонами не передбачено, що в разі прострочення платежів та розірвання договору в орендаря виникає обв`язок одночасно сплатити суму прострочених орендних платежів та суму вартості об`єкта оренди в розмірі 38862,00 грн., тобто умовами договору не передбачено нарахування грошової суми (прострочених платежів та вартості об`єкта оренди), які разом перевищують вартість об`єкта оренди. Більше того, відповідно до п. 8.5. Правил Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір, у разі не здійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60-ти календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору. У такому разі Орендар зобов`язується здійснити викуп за ціною визначеною у Договорі за вирахуванням суми вже внесених ним на момент припинення Договору, або повернути Об`єкт оренди. Отже, відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а в разі їх невнесення орендар зобов`язаний викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі, тобто в даному випадку у сумі 38862,00 грн., або у випадках, передбачених Договором, повернути об`єкт оренди. У зв`язку з цим задоволення позову в частині стягнення суми прострочених орендних платежів в розмірі 36703,00 грн. понад суму вартості об`єкта оренди не передбачено умовами укладеного між сторонами Договору та буде порушенням вимог справедливості та розумності, які є засадами цивільних правовідносин. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань в частині сплати орендних платежів та подальшим розірванням договору, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості, що відповідає вартості об`єкта оренди в розмірі 38862,00 грн. підлягають задоволенню, а вимоги позову в частині стягнення з відповідача прострочених орендних платежів в розмірі 36703,00 грн. є необґрунтованими, недоведеними, а відтак задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про стягнення пені і штрафу, суд виходить з наступного. Так, у даній справі суд дійшов висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, що зумовлює настання цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або законі та які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором, позивачем нарахована пеня в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, що становить 17315,18 грн. та штраф за розірвання договору (50% вартості об`єкта оренди) в розмірі 18351,50 грн. Правові підстави для стягнення пені позивач обґрунтовує пунктом 5 Договору та п. 8.4 Правил надання майна в оренду, а нарахування штрафу пунктом 8.5 Правил надання майна у оренду. Так, відповідно до п. 5 Договору та п. 8.4 Правил надання майна в оренду за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором. Також, згідно п. 8.5 Правил надання майна в оренду орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання у разі: не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору; недостатності суми здійсненого платежу для погашення орендної плати. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф в розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором та викупити об`єкт оренди за ціною визначеною в договорі за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення договору платежів або повернути об`єкт оренди. Отже, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф за порушення ним строків виконання зобов`язань. Водночас згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки щодо спірних правовідносин та недопустимості подвійної цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання викладено в постановах Верховного Суду від 25.07.2018 року в справі №2-2171/11, від 16.02.2022 року в справі №333/4292/15-ц, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 910/12876/19, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягають врахуванню судами під час ухвалення рішень. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення споживачем зобов`язання за договором про споживчий кредит заборонено. З огляду на вказане, обираючи варіант реалізації розсуду суду в контексті застосування його в системному зв`язку з нормами законодавчих актів, а саме ст. 3, 549, 628, 629 ЦК України та ст. 61 Конституції України суд керується визначеним ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства, яким, крім іншого, є справедливе та неупереджене вирішення судом цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відтак, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за розірвання договору (50% вартості об`єкта оренди) в розмірі 18351,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 1144200825066 оренди майна з правом викупу від 20.08.2020 р. в розмірі 56177,18 грн. (тобто 50,50 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1252,90грн., а судовий збір у сумі 1228,10 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial