Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

05 жовтня 2022 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, у зв`язку із зміною територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану на підставі розпорядження Голови Верховного Суду № 50/0/9-22 від 15 вересня 2022 року, надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] , який діє у власних інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В позові зазначено, що 27 вересня 2021 року близько 19 години 55 хвилин в Миколаївській області на 34 км. автодороги сполученням "Калинівка-Снігурівка-Березнегувате" сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Mercedes-Benz Sprinter 211СDI" реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобілем марки "DAFXF95.430", реєстраційний знак [NUMBER] , у з`єднані з напівпричепом "BodexKis3WA", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки "Камаз5320", реєстраційний знак [NUMBER] , із причепом марки "ГКБ-8350" реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажирка автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 211СDI" [PERSON] загинула. На час ДТП відповідальність водія [PERSON] за спричинену шкоду була застрахована відповідачем за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті вищевказаної ДТП та наслідків від неї, чоловікові загиблої [PERSON] , малолітнім дітям [PERSON] , [PERSON] та матері загиблої [PERSON] було завдано значної та непоправної шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, тому вони звернулися до суду із даним позовом. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачів направила клопотання про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Протягом підготовчого провадження направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що даний позов до страховика є передчасним, оскільки вину СК "Альфа-Гарант" та [PERSON] не встановлено, будь-яке судове рішення у кримінальному провадженні за фактом ДТП, яке мало місце 28 вересня 2021 року, відсутнє, позивачами не доведено факт заподіяння їм моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та шкоди у зв`язку з втратою годувальника, через ненадання доказів про доходи померлої [PERSON] . Крім того, така шкода може бути виплачена страховиком щомісячними платежами (а.с.81-86). Оскільки позивачі, їх представник та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. Так з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021150000000367 від 28 вересня 2021 року та довідки №3021272440419975 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Управлінням патрульної поліції у Львівській області встановлено, що 27 вересня 2021 року близько 19 години 50 хвилин на 34 км автодороги Т-1508 "Калинівка - Снігурівка - Березнегувате" на території Баштанського району Миколаївської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz Sprinter 211 CDI" реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки "DAF XF 95.430", реєстраційний номер [NUMBER] , у з`єднанні з напівпричепом "BODEX KIS 3 WA" реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та з причепом "ГКБ 8350", реєстраційний номер [NUMBER] , який був у з`єднанні з автомобілем марки " КАМАЗ-5320", реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого четверо осіб загинуло на місці пригоди, серед яких була [PERSON] (а.с.11,12-14). Факт смерті [PERSON] 27 [INFO] у селі Широке Баштанського району Миколаївської області, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 жовтня 2021 року, виданого Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) (а.с.20). Причиною смерті [PERSON] , 1994 року народження, явилась політравма голови, грудної клітини, живота та кінцівок у вигляді численних розривів внутрішніх органів, численних забоїв голови, тулуба та нижніх кінців, які були ускладнені розвитком травматичного шоку, що спричинило гостре порушення, а потім зупинку серцевої діяльності, дихання, функції центральної нервової системи. Чисельність, локалізація ушкоджень, механізм їх утворення, відсутність ознак переїзду, свідчать про те, що вони утворилися в результаті транспортної травми, а саме травми в салоні автомобіля, де місцем первинного удару явилась передня поверхня тіла. Про зазначене свідчить копія висновку експерта обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради №108 від 09 листопада 2021 року (а.с.15-18). Згідно заяви про склад сім`ї від 04 жовтня 2021 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , на момент смерті [PERSON] до кола осіб першого ступеня споріднення по відношенню до загиблої входили: батько [PERSON] , який помер [INFO] , мати [PERSON] , чоловік [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21,23). Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 28 березня 2013 року, виданого Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.25). Загибла [PERSON] була матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 04 липня 2013 року та серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 03 вересня 2015 року, а їх батьком зазначено позивача [PERSON] (а.с.28,29). Позивачка [PERSON] є матір`ю померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого ВРАГС м. Миколаїв та копією свідоцтва про шлюб від 28 березня 2013 року, виданого Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області (а.с. 22,25). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Mercedes-Benz Sprinter 211СDI", номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР №007579664, діючим на 27 вересня 2021 року, в межах ліміту за шкоду життю та здоров`ю 260000,00 грн. у ТДВ СК "Альфа-Гарант" (а.с. 19,87). 13 жовтня 2021 року мати загиблої [PERSON] , чоловік загиблої [PERSON] та діти загиблої [PERSON] та [PERSON] звернулись до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, надавши необхідні документи для виплати, однак листом №12/4650 від 16 листопада 2021 року ТДВ СК "Альфа-Гарант" повідомило, що строк для прийняття відповідного рішення за вищевказаною подією припиняється до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили, а також подання оригіналів або завірених належним чином свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 31-38,39-41). Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їх вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Відповідно до частини першої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом пункту 22.1 статті 22, статті 23 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Аналогічного висновку в справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суду у постанові від 24 лютого 2021 року (справа № 195/646/19, провадження № провадження № 61-23294св19). Згідно зі статтею 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до приписів ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті. Отже, визначаючи розмір відшкодування, суд виходить з того, що із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю годувальник, до відповідача звернулися двоє малолітніх дітей загиблої [PERSON] та [PERSON] .. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, відповідно до статей 1187, 1200 ЦК України та статей 6, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому малолітні діти [PERSON] та [PERSON] мають право на страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника, пропорційно своїй частці. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень. В зв`язку цим, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє позивач [PERSON] , мають право на отримання страхового відшкодування шкоди, внаслідок смерті потерпілої як годувальника, у розмірі 216 000,00 грн., а саме по 108000,00 грн. на кожного. Крім того, згідно ч. 2 ст 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Пунктом 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблої [PERSON] входили мати [PERSON] , чоловік [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] , тому вони мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в розмірі 72000,00 грн, отже частка, яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування, в порядку пункту 27.3 Закону , становить 18000,00 грн. Однак, оскільки межі страхового відшкодування за заподіяну шкоду життю потерпілої становлять 260000,00 грн, то розмір страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди, яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування, в порядку пункту 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дорівнює 11000,00 грн, що не перевищує суму страхового ліміту (260000,00 грн. - 216000,00 грн. = 44000,00 грн, : 4 чоловіки = 11000,00 грн). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на день настання страхового випадку, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а тому необхідно стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , малолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в розмірі по 11 000,00 грн кожному, та на користь малолітніх [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє [PERSON] , шкоду у зв`язку зі смертю годувальника, в розмірі по 108000,00 грн. кожному. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, стосовно не доведеності вини водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно і відсутності підстав для відшкодування позивачам шкоди, судом до уваги не приймаються, оскільки згідно вимог ст.ст.1187, 1188 ЦК України у випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їх вини. Також не приймаються до уваги судом і доводи представника відповідача стосовно передбаченої законодавством триваючої виплати страхового відшкодування, як підстави для відмови позивачам у позові, оскільки у відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказана шкода може бути виплачена шляхом одноразової виплати. Крім того, у період з часу звернення позивачів за страховим відшкодування і до дня ухвалення судом рішення, будь-яких виплат відповідачем на користь позивачів здійснено не було. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, в розмірі 3969,60 грн. - по 992,4 грн. за вимогу кожного позивача.

Outcome: approved