Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] (далі по тексту - відповідач-1), ТОВ «ПРОД КА» (далі по тексту - відповідач-2) на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/2962587 від 17.11.2016р. станом на 16.07.2021р. у розмірі 1 797 972 (один мільйон сімсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 36 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 26 969,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 1/2962587. У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 2 339 400,00 грн. строком користування з 17.11.2016 року до 16.11.2023 року. 17.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю« ПРОД КА», укладений договір поруки № 1/2962587-П. Разом з тим, в порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором не виконали та не надали своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за кредитом. За вказаних обставин, а також у зв`язку з виникненням у відповідачів значної заборгованості за договором, яку вони не сплатили, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи вирішено проводити за правилами позовного провадження в загальному порядку. Протокольною ухвалою від 19.12.2022 пояснення відповідача долучено до матеріалів справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судовому засіданні відповідач-1 [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували. Представник відповідача-2 ТОВ «ПРОД КА» в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 17.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (надалі - Банк, Позивач, Кредитор) та [PERSON] (надалі - Позичальник, Відповідач, Боржник) укладений Кредитний договір № 1/2962587 (надалі - Кредитний договір). У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 2 339 400,00 грн. строком користування з 17.11.2016 року до 16.11.2023 року. Пунктом 1.2.1 та 1.2.2 Кредитного договору передбачено, що кредит надається Позичальнику в розмірі 2 339 400,00 грн. на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марки: Land Rover Range Rover, реєстраційний номер: [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , рік випуску: 2016. Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що надання кредиту в межах суми та порядку, визначених Договором, здійснюється за умови виконання Позичальником своїх зобов`язань відповідно до п.п. 1.3, 3.3.1, 3.3.3-3.3.5 Договору шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця транспортного засобу. Згідно із п.2.2 Кредитного договору моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника. На підтвердження виконання Банком зобов`язань щодо видачі коштів за Кредитним договором надана копія меморіального ордеру № 1/2962587 від 17.11.2016 року на суму 2 339 400,00 грн. з призначенням платежу: «надання кредиту згідно кредитного договору № 1/2962587 від 17.11.2016 року, Позичальник [PERSON] , ІПН [NUMBER] » та виписка з поточного рахунку відповідача № [NUMBER] в ПАТ «Креді Агріколь Банк». Згідно п.1.1 Кредитного договору Позичальник повертає кредит Банку щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості (ануїтет) (Додаток № 1 Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору) як День повернення кредиту. Як вказане в графіку платежів по кредиту календарне число відсутнє в поточному місяці або вихідним, святковим чи неробочим днем, повернення кредиту (частини кредиту) повинне б здійснене Позичальником не пізніше останнього робочого дня, що передує цьому дню. Згідно п. 1.4.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сила щомісячну процентну винагороду за користування кредитом (надалі-проценти) у розмірі 18,99% річних (фіксована процентна ставка). Порядок нарахування та сплата процентів за користування кредитними коштами передбачено в п. 2.4 Кредитного договору, а саме: нарахування процентів за користування кредитом згідно Договору здійснюється з дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку до моменту повного погашення заборгованості за Договором, нарахування процентів здійснюється в день повернення кредиту на фактичну заборгованість за кредитом. При розрахунку процентів день надання кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту не включається. При розрахунку процентів кількість днів у місяці приймається за фактичну кількість днів у місяці 30 днів, у році 360 днів. У разі прострочення повернення кредиту (частини кредиту) проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. 17.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю« ПРОД КА», укладений договір поруки № 1/2962587-П (надалі -Договір поруки) за яким Поручитель поручається перед Банком за повне і своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] , які виникають з кредитного договору № 1/2962587 від 17.11.2016р. Порукою за цим договором забезпечуються вимоги Банку відносно боргових зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачене умовами договору, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги борговими, і збитків, порушенням боргових зобов`язань (Розділ 3,12 Договору поруки). Відповідно до розділу 7 Договору поруки, у випадку порушення боргових зобов`язань клієнт і поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога поручителю чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до клієнта чи ні. Поручитель відповідає перед Банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки та відшкодування збитків тощо. 29.09.2020р. між сторонами (позивачем і відповідачем-1) укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору, яким викладено Графік платежів у новій редакції (Додаток № 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору). У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язання в строки передбачені Кредитним договором, позивач направив на адресу відповідачів 08.12.2020р., 11.01.2021р., 22.06.2021р. вимоги про погашення заборгованості. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на приписи п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Приписами ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також згідно ч. 2, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між АТ «Креді Агріколь Банк» та Адоніною був укладений Кредитний договір №1/2962587 від 17.11.2016, умови якого позивачем було виконано шляхом надання відповідачу кредитних коштів, а відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, також між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ПРОД КА» укладений Договір поруки №1/2962587-П від 17.11.2016, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому підлягає стягненню солідарно з [PERSON] , ТОВ «ПРОД КА» на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/2962587 від 17.11.2016р. станом на 16.07.2021р. у розмірі 1 797 972 (один мільйон сімсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 36 коп. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 26 969,59 грн., Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 612, 625, 626, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved