Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради (далі по тексту - третя особа), в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є бабусею [PERSON] та [PERSON] . Відповідач є дочкою позивача. Діти зареєстровані та приживають з останньою. Позивач займається утриманням та вихованням дітей, самостійно оплачує комунальні послуги. Відповідач не приймає участі у житті та вихованні дітей, не цікавиться ними, не надає кошти на їх утримання. Вищенаведене свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх синів, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. У судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, у матеріалах справи наявні заяви від позивача, у якій вона підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, справу розглядати без її участі (а.с. 43), від відповідача, де вона вказала, що визнає позов у повному обсязі та просить розглядати справу без неї (а.с. 40) та від представника третьої особи про слухання справи у відсутність, у якій зазначено, що позов підтримує (а.с. 38). Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 11 лютого 2022 року справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2022 року дану цивільну справу передано до Фастівського міськрайонного суду Київської області у провадження судді Осаулової Н.А. Ухвалою суду від 10.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд. Суд, дослідивши документи, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] , що вбачається із свідоцтв про народження серій [NUMBER] та № [NUMBER] . Їх батьками, згідно свідоцтв про народження, є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 7-8). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Як вбачається із акту №204/вих. від 28.10.2021 року, що складений комісією у складі майстра І-дільниці Бойчук М.І., майстра ІІ-дільниці [PERSON] , бухгалтера [PERSON] , у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , у кв. [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та знаходяться на забезпеченні та вихованні своєї бабусі [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як вбачається із довідок №176 та №177 від 14.09.2022 року, [PERSON] та [PERSON] навчаються у 6 класі КЗ ЛОР «Львівська загальноосвітня санаторна школа №1 І-ІІІ ст. імені Б.-І. Антонича» (а.с. 44-45). Як вбачається із характеристики [PERSON] , він навчається у КЗ ЛОР «Львівська загальноосвітня санаторна школа №1 І-ІІІ ст. імені Б.-І. Антонича» з першого класу. Впродовж усього періоду навчання вихованням дитини займається бабуся. Мати навчанням дитини не цікавиться, лише двічі відвідувала навчальний заклад, ігнорує батьківські збори, не бере до уваги порад педагогів, практичного психолога та лікарів школи щодо навчання та виховання хлопчика (а.с. 11). Згідно характеристики від 30.08.2021 року, [PERSON] у 4 класі навчався у СЗШ №92 м. Львова. Зовнішній вигляд у нього завжди охайний, уроки без поважних причини не пропускає. Навчанням та вихованням учня більшою мірою займається бабуся. Мати недостатньо приділяла уваги навчанню та вихованню сина. Усі витрати, пов`язані з навчанням та харчуванням у школі, оплачувала бабуся. Батьківські збори та позакласні заходи відвідувала також лише бабуся (а.с. 12) При цьому, діти займаються у ДЮСШ №7 л. Львова на відділенні вільної боротьби, що підтверджується довідкою №73 від 14.09.2021 року (а.с. 13). Сімейний лікар [PERSON] КНП «П`ята міська клінічна лікарня м. Львова» у довідці від 07.10.2021 року вказав, що діти [PERSON] та [PERSON] спостерігаються лікарем з 2013 року. Лікар жодного разу не бачив матері хлопців при відвідування поліклініки чи виклику вдома, батьки не цікавляться дітьми. Постійно опікувалась, обстежувала дітей та лікувала при захворювання бабуся (а.с. 14). Як вбачається із Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 27.10.2021 року №260001-вих-98906 Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] . При цьому, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. [PERSON] на засідання комісії жодного разу не прибула. При спілкуванні на засідання комісії у телефонному режимі з [PERSON] остання вказала, що не має можливості піклуватись про дітей, оскільки проживає у іншій області та має малолітню дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При винесенні рішення у справі судом враховано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 27.10.2021 року №260001-вих-98906 Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується в исновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх синів, які проживають разом з бабусею [PERSON] , яка забезпечує їх усім необхідним. При цьому, мати не відвідує свої малолітніх дітей, не цікавиться ними, не бере фінансової участі в їх утриманні та вихованні. Сама ж відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно синів, аргументуючи неможливістю їх утримання та виховання, так як має малолітню дитину та проживає окремо від синів. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно відповідач по справі вихованням своєї дітей не займається і ухиляється від своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню, не проявляє до дітей щонайменшої материнської турботи, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно синів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved