Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що фактично проживала в шлюбі з відповідачем як чоловік та дружина з жовтня 2001 року, офіційно оформили відносини 4 травня 2012 року. [INFO] у сторін народилася спільна донька [PERSON] . 20 червня 2012 року сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль VOLKSWAGEN TAUREG, 2012 року випуску за 67\~000 доларів США із розстроченням платежу на 2 роки. Рішенням суду від 12 липня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Вважає, що вказаний автомобіль є спільним майном подружжя та просить стягнути з відповідача на її користь 404\~155,34 грн. в якості компенсації вартості спільного майна подружжя за автомобіль. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач та його представник позов не визнали. Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що спірний автомобіль є його особистою власністю, так як придбаний за його кошти. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року відкрито провадження у справі призначено справу до розгляду на 6 вересня 2017 року. Протокольною ухвалою головуючого від 6 вересня 2017 року відкладено розгляд справи до 25 вересня 2017 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 25 вересня 2017 року відкладено розгляд справи до 19 жовтня 2017 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 19 жовтня 2017 року відкладено розгляд справи до 27 листопада 2017 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 27 листопада 2017 року оголошена перерва до 4 січня 2018 року у зв`язку із закінченням робочого часу. Протокольною ухвалою головуючого від 4 січня 2019 року відкладено розгляд справи до 29 січня 2018 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 29 січня 2018 року відкладено розгляд справи для виклику свідків до 21 лютого 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 лютого 2018 року призначено по справі автотоварознавчу експертизу, розгляд справи відкладено до 20 березня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 20 березня 2018 року у зв`язку з відсутністю даних про проведення експертизи відкладено розгляд справи до 29 березня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 29 березня 2018 року відкладено розгляд справи до 17 квітня 2018 року за клопотанням позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 23 травня 2018 року відкладено розгляд справи до 25 червня 2018 року за клопотанням позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 25 червня 2018 року відкладено розгляд справи до 13 серпня 2018 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 серпня 2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 591/3620/18. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 1 серпня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 8 вересня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 8 вересня 2022 року відкладено розгляд справи до 13 жовтня 2022 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 3 листопада 2022 року відкладено розгляд справи до 3 листопада 2022 року за клопотанням представника відповідача. 3 листопада 2022 року відкладено розгляд справи до 6 грудня 2022 року у зв`язку з аварійним відключенням світла. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що з 04 травня 2012 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстровано Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №338, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (Т. 1 а.с.15). Відповідно до рішення Ковпаківського районного суд м. Суми від 12 липня 2017 року, по справі №592/4548/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т. І а.с.16). [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є сторони (т. І а. с. 14). З довідки Територіального Сервісного центру № 5946 від 23 вересня 2017 року №31/18/5946-2217 вбачається, що згідно з обліковими даними ЄДР МВС за [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , було зареєстровано транспортні засоби, які знято з обліку або перереєстровано на іншого власника: - OTOSAN, 1994 року випуску, білого кольору, номерний знак [NUMBER] ; - SUBARU Legasy Outback, 2006 року випуску, сірого кольору, номерний знак [NUMBER] ; - DAEWOO Nubira E4LS510, 1998 року випуску, зеленого кольору, номерний знак [NUMBER] ; - NISSAN Primera, 2003 року випуску, сірого кольору, номерний знак [NUMBER] ; - BMW316, 1986 року випуску, синього кольору, номерний знак [NUMBER] . 20 червня 2012 року автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] , який 21 лютого 2017 перереєстровано на іншого власника. 22 вересня 2017 року даний автомобіль зареєстровано за [PERSON] з видачею номерного знаку [NUMBER] . Згідно платіжного доручення №1 від 15 червня 2012 року [PERSON] перераховано на користь ТОВ «Автосоюз» 217670, 66 грн. За платіжним дорученням №1 від 16 липня 2012 року [PERSON] на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» перераховано 11481,09 грн. Згідно платіжного доручення №1 від 14 серпня 2012 року [PERSON] перерахував на користь «ПоршеМобіліті» 11 520,11 грн. З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 02 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року, з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 01 січня 2013 року по 31 травня 2013 року вбачається, що відповідачем проводилась сплата заборгованості за кредитом. На підтвердження внесення обов`язкових платежів за кредитним договором, відповідачем надано суду платіжні доручення. Відповідач посилається на те, що спірний автомобіль був придбаний, хоча у період шлюбу з позивачкою, але за його особисті кошти. З договору купівлі-продажу автомобіля від 08 травня 2012 року вбачається, що спірний автомобіль придбано за 525017 грн. 00 коп., що дорівнює 64607,00 дол. США (п. 2.1.). Згідно п.2.3 договору покупець зобов`язується сплатити ціну товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в наступному порядку: 262670 грн. 66 коп. покупець сплачує в якості першого внеску протягом 1 дня з моменту підписання цього договору, решту ціни товару покупець сплачує за рахунок надання йому фінансовою установою кредитних коштів протягом 3-х робочих днів з моменту реєстрації товару в органах МРЕВ ДАІ. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сплачені кошти за автомобіль в зазначеній сумі є саме його власними коштами. Довідка Територіального сервісного центру № 5946 від 23 вересня 2017 року містить зазначення транспортних засобів, які були зареєстровані за відповідачем, в подальшому зняті з обліку та перереєстровані на іншого власника, але відомості про характер відчуження вказаного рухомого майна, як і розміру виручених від відчуження транспортних засобів коштів довідка не містить. Відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин отримання коштів від продажу автомобіля SUBARU Legasy Outback, частина від яких, за його твердженням, була сплачена за спірний автомобіль. Крім того, за твердженням відповідача, частину коштів вартості спірного автомобілю було сплачено за рахунок кредитних коштів, проте такі кошти були отримані ним під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Відомості про те, що саме особисті кошти позивача були спрямовані на погашення кредиту, суду не надані. Посилання відповідача на договори оренди не можуть слугувати доказами придбання спірного автомобіля за власні кошти, оскільки жодних доказів на підтвердження розміру коштів, отриманих від здачі в оренду нерухомого майна за цими договорами, суду не надано, а вказані договори оренди лише констатують розмір обумовленої орендної плати. Також відповідачем не доведено, що вказані ним кошти були витрачені саме на придбання спірного автомобіля. Не можуть бути підтвердженням цієї обставини і податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, оскільки вказані документи відображають отриманий відповідачем дохід за певний період, але не містять інформації щодо того, куди були витрачені ці кошти. За таких обставин презумпція спільності права власності подружжя на придбаний автомобіль в період шлюбу відповідачем [PERSON] належними та допустимими доказами не спростована. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2022 року у справі №591/3620/18 визнано автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] , об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . В іншій частині позовних вимог [PERSON] щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - відмовлено. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №427 від 21.03.2018 року, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] складає 560\~435,85 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~58\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно приписам статті 66\~ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблених у результаті цих висновків та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Висновок експерта як доказ формується в результаті проведеного експертного дослідження окремих фактичних обставин особами, які мають спеціальні знання в галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо. Суд вважає за необхідне взяти за основу для визначення вартості автомобіля саме висновок експерта, оскільки позивачем не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження вартості спірного автомобіля на момент вирішення спору саме в розмірі, на якому наполягає позивач. Посилання представника відповідача на те, що експертом при складанні висновку не враховано факт фізичного зносу та отримання можливих дефектів внаслідок його експлуатації [PERSON] в період до лютого по вересень 2017 року не заслуговує на увагу, оскільки висновок експерта жодними доказами не спростований, клопотання про виклик експерта для надання пояснень щодо висновку сторонами не заявлялися. Посилання на сайт з продажу аналогічних автомобілів є неналежним доказом, оскільки жодним чином не підтверджує вартість спірного автомобіля. Крім цього, в Постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 545/2396/20, провадження № 61-4894св22, суд прийшов до висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно, що відповідає правовому висновку, викладеному, зокрема у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Тобто, вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого. Ч. 1 ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.\~328\~ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.\~370\~ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до частин першої, другої статті 364\~ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ст. 183 ЦК України, якщо виділ в натурі зі спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників компенсації вартості його частки. Судом встановлено, що спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю сторін та є неподільною річчю. Оскільки річ є неподільною, доцільним буде стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на це майно. Внаслідок чого право спільної сумісної власності на автомобіль припиняється. Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі №209/3085/20. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача грошова компенсація за відшкодування вартості частки у праві спільної власності автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] в розмірі 280217 грн. 93 коп. Між [PERSON] та ФОП [PERSON] 7 серпня 2017 року укладений договір про надання правової допомоги (Т.1 а.с.49). Договором визначений розмір вартості правової допомоги за підготовку та подачу позову до суду в розмірі 3000,00 грн. (а.с.49). Згідно звіту про виконання договору про надання правової допомоги, адвокатом надано наступні послуги: підготовка для подачі до суду позову 5,5 год, підготовка та подача до суду заяви про забезпечення позову (Т.1 а.с.7). Факт оплати підтверджується квитанцією №7 (Т.1 а.с.50). 15 липня 2022 року між [PERSON] та адвокатом Брайко Ю.В. укладений договір №25 про надання правової допомоги (Т.2 а.с.95). Згідно акту виконаних робіт адвокатом надані наступні послуги: надання первинної консультації (2 год.) 1000,00 грн., підготовка та направлення клопотання про поновлення провадження (1 год. ) - 500,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи (1 год.) 500,00 грн., підготовка та направлення письмових пояснень (1 год.) 1000,00 год. участь в судових засідання (1 год.) 2000,00 грн. (Т.2 а.с.96). Факт оплати в розмірі 5025,13 грн. підтверджується квитанцією (а.с.97). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Суд з\~огляду на\~умови договору\~про надання\~правової допомоги,\~враховуючи складання\~і підписання\~адвокатом процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є співмірними та обгрунтованими в сумі 4500, 00 грн. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі (69% від 4500,00 грн.) 3105,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі пропорційно задоволених вимог (69% від 4041 грн. 55 коп. ) в сумі 2788 грн. 67 коп. Таким чином, загальна сума судових витрат становить 5893 грн. 67 коп.

Outcome: partial