Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

29.08.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що згідно витягу № 13348 про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 09.08.2022 року позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Дану квартиру 02.03.1964 року згідно отримала матір позивача [PERSON] , яка померла у 1998 році. На даний момент в квартирі зареєстровано двоє осіб: позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Позивач вказує, що відповідачка є його колишньою дружиною, з якою було укладено шлюб у 1982 році та розірвано 19.08.2006 року. Одразу після його розірвання відповідачка виїхала з квартири і дотепер проживає разом із своїм новим чоловіком. Таким чином з 2006 року (тобто вже 16 років) відповідачка [PERSON] в квартирі без поважних причин не проживає, про що депутатами Вишневої міської ради складено два відповідних акта (від 15.11.2017 року та від 09.08.2022 року). За наявною позивачу інформацією відповідачка проживає разом із своїм чоловіком у [ADDRESS] , періодично виїжджаючи до себе на дачу у с. Підгірці. Тобто у виборі місця проживання відповідач не обмежена і проблем з житлом не має. Крім того, позивач звертає увагу суду, що він неодноразово зв`язувався з відповідачкою з проханням знятись з реєстрації, проте прохання залишилось не виконаним. На підставі вище наведеного, позивач просив суд, визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користуватися житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Позивач, через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання, призначене на 14.12.2022 року за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . На даний момент в квартирі зареєстровано двоє осіб: позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Відповідно до Акта депутата Вишневої міської ради VII скликання [PERSON] від 15.11.2017 року, у квартирі [ADDRESS] зазначено, що у вище зазначеній квартирі прописані колишня дружина, син але вже три роки не проживають за вище згаданою адресою. Відповідно до Акта депутата Вишневої міської ради Олексієнко Оксани Анатоліївни від 09.08.2022 року, у квартирі [ADDRESS] позивач [PERSON] проживає один, [PERSON] в квартирі зареєстрована, проте не проживає. Доказів, які б спростовували даний факт, матеріали справи не містять. Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На спростування доказів позивача відповідачем не подано жодного доказу. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим те, що відповідач не користується вищевказаним житлом близько тридцяти років, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу, повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи його законні права та інтереси, а тому права позивача підлягають судовому захисту. Враховуючи те, що відповідач перестав бути членом сім`ї позивача та не проживає у спірній квартирі понад рік, тому згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: partial