Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.09.2022 звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення його від сплати аліментів та заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2022 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з нього аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) позивача, щомісячно починаючи стягнення з 25.08.2020 року та до досягнення дитиною трьох років. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач виконував рішення суду, однак, починаючи з 23.02.2022 року відповідачка викрала дитину та вивезла її за кордон України. На даний час матеріальний стан позивача погіршився оскільки він доглядає невиліковно хвору матір [PERSON] , яка не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Позивач змушений був пройти курси по професійному догляду за особами, які не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, та кожного дня виконує обов`язки доглядача, що в середньому складає від 8 год. до 12 год. на добу. На даний час місце перебування дитини йому не відоме, в даний час відповідач намагається позбавити позивача батьківських прав, винаймає адвокатів, що вказує на нецільове використання отримуваних аліментів. Вважає, що фінансування викрадачів дітей, які були народжені на території України є недопустимим, а тому позивач просить на час перебування дитини за кордоном зупинити будь-які виплати відповідачу згідно вищевказаного рішення суду, а по поверненню за її заявою поновити виплати, а заборгованість по сплаті аліментів скасувати В зв`язку з вищезазначеним просить звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 часитини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 25.08.2020 року та до досягнення [PERSON] , трьох років; звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання дитини [PERSON] та [PERSON] , які з`явилися у в`язку з невиліковною хворобою його матері, за якою він здійснює постійний догляд та надає соціальні послуги. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Проте станом на 14 грудня 2022 року відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 жовтня 2020 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.08.2020 та до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 25.08.2020 та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. [INFO] дитина [PERSON] у супроводі матері залишив територію України. Порядок стягнення аліментів урегульовано положеннями СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття та утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Зокрема, чинним законодавством не передбачено можливості звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, крім випадків, визначених ст.ст.188 і 190 СК України, але доказів наявності обставин, визначених у зазначених положеннях Закону позивачем не надано. Крім того, позивачем не надано доказів того, що його матеріальний чи сімейний стан змінився так, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі є ускладненою. Наявність на його утриманні матері, яка є непрацездатною і потребує постійного стороннього догляду такою обставиною бути не може, оскільки позивачем не наведено відсутність у матері інших осіб, які мають змогу надавати їй допомогу, тобто не доведено факт перебування її на його утриманні. Крім того, позивачем не надано суду доказів щодо того, які обставини враховувались судом при визначенні розміру аліментів і доказів того, що ці обставини зазнали суттєвих змін, що має впливати на розмір стягуваних аліментів, і могло б слугувати підставою для зменшення їх розміру. А також позивачем не надано доказів, які б вказували на відсутність у нього матеріальної можливості надавати утримання колишній дружині, а те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати і його розмір доходу, не спростовує інших обставин, які були враховані при ухваленні рішення суду від 19.10.2020. Чинним законодавством не передбачено зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили взагалі і у зв`язку з виїздом дитини, зобов`язання по утриманню якої має позивач, зокрема. Надані позивачем довідки про те, що [PERSON] потребує надання соціальних послуг, та посилання позивача, щодо перебування дитини за межами України під час воєнного стану не є обставинами, що слугують підставою для звільнення від сплати аліментів. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене та виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed