Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» звернулися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом приведення до первісного стану. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 24 квітня 2021 року ОСББ «ЖК Лісова Казка» було виявлено незаконенне захоплення [PERSON] , який є власником нежитлових приміщень [NUMBER] та № [NUMBER] в підвальній частині будинку [ADDRESS] , частини загального коридору, що межує з вказаними приміщеннями, який являється допоміжним приміщенням - тобто спільною сумістною власністю усіх співвласників даного будинку.Захоплення було вчинено шляхом зведення стінової перегородки з вхідною групою. Про даний факт було складено відповідний акт, якии зафіксоване дане порушення, після чого на встановлених відповідачем дверях було розміщено письмову вимогу у строк до 05 травня 2021 року надати дозвільні документ и на зміну площі належних йому приміщень за рахунок спільного майна або, в разі їх відсутності, демонтувати незаконно встановлені конструкції та привести коридор до первісного стану. 20.05.2021 відповідачем було надано відповідь, відповідно до якої зазначив, що перепланування здійснювалося зі згоди мешканців будинку. Однак зазначене питання не розглядалося на зборах ОСББ «ЖК Лісова Казка». У зв`язку з викладеним позивач просить суд зобов`язати [PERSON] власника нежитлових приміщень [NUMBER] та № [NUMBER], розташованих в цоколі житлового будинку [ADDRESS] , усунути перешкоди в користуванні спільним майном співвласників вказаного будинку шляхом демонтажу встановлених ним біля вищезазначених приміщень простінку дверей та приведення загального коридору до первісного стану з відновленням його площі, визначеної технічною документацією на будинок у розмірі 11,5 квадратних метрів. Представники позивача - адвокати Давидюк А.І. та Халупний А.В. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 08.12.2022 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Халупного А.В. відповідно до якої зазначив, що просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задоовльнити. Представник відповідача - адвокат Правдивець С.М. в судових засіданнях заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в повному обсязі. На інші судові засіданні відповідач та представник відповідача не з`явились, про день, час та місце судових засідань повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08 травня 2019 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка». Відповідно до положень розділу І Статуту об`єднання, затвердженого установчими зборами 24 березня 2019 року ОСББ «Лісова Казка» створено власниками квартири та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно з частинами першою, п`ятою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами; господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до пунктів 5, 10 частини першої 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно частини другої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. Згідно інформації з Державного реєстру речовмих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником нежитлових приміщень № [NUMBER] та [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єлісєєвою Ольгою Анатоліївною. Відповідно до акту № 74 від 21.04.2021 про перепланування приміщення без дозвільних документів, зазначено, що у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] виявлено перепланування без наявності дозвільної документації та блокування до місць загального користування власником приміщення № [NUMBER] та [NUMBER], акт складено членами комісії та підписаний Головою правління ОСББ «ЖК Лісова Казка». 25.04.2021 Головою правління ОСББ «ЖК Лісова Казка» направлено лист- вимогу [PERSON] , який є власником нежитлових приміщень [NUMBER] та [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS] відповідно до якої зазначив, що просить власника надати дозвільні документи на зміну належних йому приміщень за рахунок спільного майна, а в разі їх відсутності демонтувати незаконно встановлені конструкції та привести коридор до первісного стану. [PERSON] надав відповідь на лист - вимогу Голові правління ОСББ «ЖК Лісова Казка» відповідно до якого зазначив, що в цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , нежитлових приміщень № [NUMBER] та [NUMBER] було в тамбурному приміщенні перепланування, а саме устаткування тамбуру за згодою власників цих самих приміщень, порушення тривкості або руйнації несучих стін не було. Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що на момент подачі позову до суду, відповідачем, як власником нежитлових приміщень № [NUMBER] та [NUMBER], які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , не надано доказів, що перепланування здійснювалося за згодою власників, не демонтувано незаконно встановлені конструкції, не приведено коридор до первісного стану, чим створено перешкоди для користування приміщенням загального користування. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; інші права, визначені законом. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачає, що співвласники зобов`язані: використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» відповідальність співвласників багатоквартирного будинку співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, вчинених з перевищенням наданих їм повноважень. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій або бездіяльності управителя, що порушують умови договору управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, судом установлено, що відповідач одноособово розпорядився спільним майном багатоквартирного будинку, збудувавши в цоколі житлового будинку [ADDRESS] , шляхом демонтажу встановлених біля нежитлових приміщеннях [NUMBER] та № [NUMBER] простінку дверей, порушивши норми Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та права співвласників будинку, чим створив перешкоди для користування приміщенням загального користування. Також, суд зауважує, що представником відповідача в судових засіданнях не надано суду належних та допустимих доказів, що зведення стінової перегородки з вхідною групою, яка установлена в нежитлових приміщеннях № [NUMBER] та [NUMBER] в підвальній частині будинку [ADDRESS] , установлена зі згодою на це співвласників будинку, що відповідач дотримався вимог статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, беручі до уваги задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00грн на кристь позивача.

Outcome: approved