Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

05 травня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про виділ в натурі частки з нерухомого майна, посилаючись на те, що підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Оксанюк А.А. (реєстраційний номер 1-2750) [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 73 кв.м., згідно технічного паспорта на житло, має відокремлений від інших власників будинку вхід - вихід. Просить виділити в натурі із спільної часткової власності 148/1000 частки будинку [ADDRESS] , що складаєтьсяз приміщень загальною площею 73 м. кв.:житлова кімната 20,9 м.кв, житлова кімната 10,3м.кв., житлова кімната 8,6м.кв., кухні - 6,2 кв.м., ванної кімнати - 3,9 кв.м., коридор 4,1м.кв., коридор 4,8 м.кв., передня 6,8м.кв., передня 7,9м.кв. та визнати за [PERSON] , право власності на домоволодіння як окремий об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] ум. Хмельницькому загальною площею 73 м. кв., що складається з приміщень:житлова кімната 20,9 м.кв, житлова кімната 10,3м.кв., житлова кімната 8,6м.кв., кухні - 6,2 кв.м., ванної кімнати - 3,9 кв.м., коридор 4,1м.кв., коридор 4,8 м.кв., передня 6,8м.кв., передня 7,9м.кв.. Про те відповідачі в добровільному порядку укласти договір про поділ майна в натурі відмовляються, а тому позивач просять його позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в тому обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала на безпідставність позовних вимог та просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Оксанюк А.А. реєстраційний номер 1-2750, набула право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 73 кв.м., згідно технічного паспорта на житло має відокремлений від інших власників будинку вхід - вихід. Іншими співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] є відповідачі, відповідні обставини підтверджується повідомленням Хмельницького БТІ від 15.10.2020 року № 725093. На момент набуття позивачем та відповідачами права власності на вищезазначені квартири, будинок [ADDRESS] перебував на балансі багатоквартирних житлових будинків у КП «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» Хмельницької міської ради. Рішенням Хмельницької міської ради від 04 липня 2018 року №35 надано дозвіл на списання з балансу багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з довідкою Комунального підприємства «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» Хмельницької міської ради від 09 січня 2020 року №1 вищевказаний багатоквартирний будинок є таким, що знятий з балансу. Відповідно до повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 16 жовтня 2020 року №236/01-14, квартира №7 , яка належить мені, [PERSON] , на праві власності, та розміщена в житловому будинку [ADDRESS] , складає 148/1000 частки всього будинку. Відповідно до висновку експертного дослідження судового експерта №06/21 від 19.04.2021року 148/1000 частина будинковолодіння [ADDRESS] , яка належить [PERSON] має окремий вхід-вихід, фактично виділена в натурі і експлуатується як окремий самостійний об`єкт нерухомості. Згідно частин 1, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України закріплює вказаний конституційний принцип непорушності права власності, який означає, що право власності є недоторканим. Власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1-3 ст. ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до положень ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише за згодою того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст.367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. За приписами п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст.ст. 363, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, позивач як співвласник цього майна позбавлений можливості вчиняти дії, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а саме розпоряджатися своєю часткою у цьому майні, що передбачено ст. 319 ЦК України. Судові витрати слід покласти на відповідачів в солідарному порядку в зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved