Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 28 грудня 2004 року року, про що був зроблений актовий запис №2732. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що, останнім часом спільне сімейне життя з відповідачем не складається, часто виникають суперечки та непорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, практично не спілкуються один з одним, подальше примирення і збереження шлюбу вважає неможливим, та таким, що буде суперечити інтересам подружжя та інтересяам їхніх дітей. В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, заперечень щодо винесення заочного рішення до суду не подавала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належними чином, причин неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позов не скористався. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 28 грудня 2004 року року, про що був зроблений актовий запис №2732. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За змістом п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно вимог ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved