Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить належності її батькові - [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , виданого Виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів Львівської області 27.07.1989, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів за №210 від 20.07.1989 на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування заяви покликається на те, що є донькою є [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом заявниця є спадкоємцем майна померлого, в тому числі і жилого будинку [ADDRESS] . Однак, при видачі батькові свідоцтва про право власності на жилий будинок була допущена технічна помилка, а саме у свідоцтві помилково записано прізвище батька як « [PERSON] », в той час, як вірним є « [PERSON] ». У зв`язку із цим, виникла необхідність встановити факт належності її батькові правовстановлюючого документа, а тому просить заяву задовольнити. Заявниця подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.12.2013р. Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1089. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Після укладення шлюбу із [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим Виконкомом Жидачівської районної Ради народних депутатів Львівської області 27.07.1989, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної Ради народних депутатів за №210 від 20.07.1989, [PERSON] на праві приватної власності належав на жилий будинок [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження прізвищем батька заявника є « [PERSON] ». Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлені в ході судового розгляду обставини не викликають у суду сумніву в належності вищевказаного Свідоцтва право власності на жилий будинок саме [PERSON] , а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документа доведеним. Суд враховує, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки їй, як спадкоємцю за майном померлого батька, буде забезпечена можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною власністю на свій розсуд. Таким чином, заява є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved