Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь AT «ОГС «Рівнегаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 9 348 гривень 31 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 гривень 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що послуги з розподілу природного газу [PERSON] за адресою [ADDRESS] надавалися AT «Рівнегаз» відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27829, а також Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1379/27824, в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин (надалі - Кодекс газорозподільних систем). Умовами Типового договору розподілу природного газу визначено, що споживачем є фізична особа, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ. Фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є дії пов`язані зі споживанням природного газу на об`єкті нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не сплатив в повному обсязі заборгованість за надані послуги за період з серпня 2020 по вересень 2022 року (включно). Як слідує з повідомлених споживачем показників лічильника за останній газовий рік (період з 01 жовтня 2018 р. по 30 вересня 2019 р.), об`єм приведеного до стандартних умов та спожитого абонентом газу, по особовому рахунку № [NUMBER] , становить 2045,86 м.куб. А тому місячний об`єм послуги розподілу природного газу у 2020 році становив 2045,86: 12 = 170,48 м.куб. Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3038 на перше півріччя 2020 року AT «Рівнегаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу 1,00 грн за 1 м куб. на місяць (без урахування ПДВ). З 01 липня 2020 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 24.06.2020 року №1176 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 N23038», якою був змінений тариф на послуги розподілу природного газу для AT «РІВНЕГАЗ» з 01.07.2020 року - установлений тариф на послуги розподілу природного газу: - на період з 01 липня 2020 року - у розмірі 1,03 грн за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ). Таким чином у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов укладеного договору місячна вартість послуги розподілу природного газу у 2020 році з врахуванням ПДВ становила: на перше півріччя 2020 р. - 170,48x1,2 = 204.58 грн. з 01.07.2020 р.-170,48x1,236 = 210.71 грн. Згідно показників лічильника газу за 2020 газовий рік (період з 01 жовтня 2019 р. по 30 вересня 2020 р.) об`єм приведеного до стандартних умов та спожитого абонентом газу, по особовому рахунку № [NUMBER] , становить 2743,92 м.куб. А тому місячний об`єм послуги розподілу природного газу у 2021 році становить 2743.92: 12 = 228,66 м.куб. З 01 січня 2021 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 30.12.2020 року № 2778 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «РІВНЕГАЗ»», якою встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для AT «РІВНЕГАЗ» з 01.01.2021 року - установлений тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,68 грн за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ). Таким чином у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов укладеного договору місячна вартість послуги розподілу природного газу у 2021 році з врахуванням ПДВ становить: з 01.01.2021 р. - 228,66x2,016 = 460.92 грн. Згідно показників лічильника газу за 2021 газовий рік (період з 01 жовтня 2020 р. по 30 вересня 2020р.) об`єм приведеного до стандартних умов та спожитого абонентом газу, по особовому рахунку № [NUMBER] , становить 1993,53 м.куб. А тому місячний об`єм послуги розподілу природного газу у 2022 році становить 1993,53: 12 = 166,13 м.куб. Таким чином у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов укладеного договору місячна вартість послуги розподілу природного газу у 2021 році з врахуванням ПДВ становить: з 01.01.2022 р. - 166,13x1,848 = 307,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони в судове засідання не викликались. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлялася належним чином судом про час і місце розгляду справи шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації, відзиву не подав. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 19.11.2009 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області (а.с. 28). Згідно фінансового стану споживача [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] , в період з липня 2020 року до вересня 2022 року існує заборгованість (а.с. 8). Актом про порушення №RV 000039 від 10.05.2022 встановлено, що після складання акта про припинення газопостачання та пломбування крана на вході, споживач шляхом зривання пломби на крані внаслідок чого здійснюється несанкціонований вибір природного газу до житлового будинку споживача (а.с.19). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. З глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем та пункту 5.3 розділу V Типового договору розподілу природного газу за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. А пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ обумовлено: «Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.» Пунктомі глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що «розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності». Пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ обумовлено: «річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу». Згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем «газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року». Відповідно до пункту 2 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем та пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу «період, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу, є календарний місяць». Пунктом 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ та пунктом 5.5 розділу V Типового договору обумовлено: «побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 5 числа включно) надавати їх газорозподільному підприємству у спосіб, визначений договором розподілу природного газу». У разі неотримання Оператором ГРМ до 6 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу газу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання побутового споживача з урахуванням вимог Кодексу. Визначені на таких умовах об`єми розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Водночас, Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі N6-2951 цс15, хоч законодавством й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживачу надано право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі N 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі N 642/2858/16) Відповідно до пункту 8.1 Договору, Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 59 Закону «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав боржнику послуги з розподілу природного газу, а [PERSON] , який фактично користується наданими послугами, оплату в повному обсязі за отримані послуги з розподілу природного газу не проводить, чим порушує вимоги Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу природного газу, тому споживач зобов`язаний компенсувати Оператору ГРМ вартість розподіленого об`єму природного газу. За таких обставин, оскільки відповідач оплату за розподіл спожитого природного газу не проводить, наявна заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved