Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.11.2022 року позивач [PERSON] через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 17.02.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народились діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти з моменту розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем (а саме 19.08.2020 року відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області), по даний час проживають виключно з матір`ю [PERSON] 24.09.2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у справі № 161/11281/20 видав виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 16.07.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що розмір аліментів в сумі 1500 грн. не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дітей першочерговими необхідними речами. Позивач змушена сама забезпечувати дітей, оплачувати харчування, купувати необхідні речі та одяг для них, товари повсякденного вжитку, сплачувати комунальні платежі та медичні послуги, а також оплачувати гуртки та позашкільні заняття для розвитку дітей. Разом з тим, враховуючи загрозливу ситуацію в країні, пов`язану із війною, отримуючи лише 1500 грн. на дитину, [PERSON] не зможе в повній мірі забезпечити їх нормальне існування та проживання, за межами країни, в разі такої необхідності. Зазначає, що відповідач не дає кошти на утримання дітей, не піклується про них, не бере участі у вихованні. Разом з тим, звертає увагу, що з дати визначення судом аліментів, матеріальний стан відповідача значно покращився, у зв`язку із суттєвим збільшенням його заробітної плати, адже він отримує грошове забезпечення для військовослужбовців Збройних сил України та деяких інших осіб, з різними видами доплат, надбавок, винагород, яке є доволі високим. Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно з дати звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що у сторін даного спору позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] за час перебування у шлюбі народились спільні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2020 року в цивільній справі № 161/11281/20 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн., щомісячно, та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 16.07.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Як встановлено судом, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] продовжують проживати разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] та перебувати на її утриманні, а відповідач [PERSON] проживає окремо від них. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання дітей є недостатнім для їх належного забезпечення, при цьому матеріальне становище відповідача покращилося. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших утриманців не має. Як вбачається із довідки про грошове забезпечення від 28.10.2022 року [PERSON] з 11.03.2022 року перебуває у списках особового складу військової частини [NUMBER] та за період з 11.03.2022 року по 30.09.2022 року йому було виплачено 93093, 86 грн. В ході розгляду справи по суті, судом не встановлено обставин щодо зміни сімейного стану відповідача, або ж погіршення його здоров`я чи матеріального становища, з моменту ухвалення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2020 року в цивільній справі № 161/11281/20. Крім того, суд вважає доведеним, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам дітей. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити їх самостійно в повній мірі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2020 року в цивільній справі № 161/11281/20, є недостатньою для належного забезпечення їх потреб, тому заявлені позивачкою [PERSON] вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, та вважає за необхідне їх розмір збільшити до 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, визначений вище розмір аліментів є достатнім та справедливим. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи із наведеної вище норми чинного законодавства, суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на свою користь аліментів на утримання дітей з дати звернення до суду з даним позовом. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial