Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] в липні 2021 року звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт - Капітал» про визнання договору іпотеки припиненим. Позов мотивований тим, що між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 351 від 04.01.2008 року, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 20000,00 доларів США у тимчасове користування (до 03.01.2018 року) на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності. 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, зареєстрований 04.01.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С., реєстраційний номер 2. Відповідно до даного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору передав іпотеко держателю в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Дана квартира належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва права власності на житло, виданим виконкомом Вінницької міської ради 27.03.2003 року на підставі рішення № 453 від 27.03.2003 року, зареєстрованим в КП «ВМБТІ» 30.04.2003 року та внесено в реєстрову книгу № 282 за реєстровим № 309/26946. 21.03.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниця ухвалено рішення по цивільній справі № 2-186/11 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року в розмірі 181454,46 грн., що складається з 19031,67 доларів США загальна заборгованість за кредитом, 2896,89 доларів США прострочена заборгованість за відсотками, 575,11 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 7648,11 грн. штраф за неналежне виконання умов кредитного договору. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2016 року (цивільна справа № 127/16389/16-ц) в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором № 351 від 04.01.2016 року, що становить в гривневому еквіваленті 514441,20 грн., з них кредит 8690 доларів США 49 центів, відсотки - 11292 долари США 51 цент, комісія за РО 4807 гривень 60 копійок, неустойка 7600 гривень 21 копійка звернуто стягнення на належній на праві приватної власності [PERSON] предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] шляхом його продажу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь - яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або в інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки квартира [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки квартира [ADDRESS] , за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходження предмета іпотеки довідки про склад сім`ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2021 року (цивільна справа № 127/16389/16-ц) в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі № 127/16389/16 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 27794346) від 30.10.2020 року згідно квитанції № 0.0.1887689748.2 від 29.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» та повідомлення приватного виконавця від 19.10.2020 року борг сплачено у повному обсязі. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 58730651) від 02.11.2020 року встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Позивач [PERSON] зазначає, що належне виконання нею зобов`язань на користь кредитора підтверджено постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним і повним виконанням судового рішення. Отже враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені фактичні обставини у справі, зокрема, припинення зобов`язання [PERSON] за кредитним договором, остання вважає, що похідне зобов`язання за іпотечним договором у позивача перед відповідачем також припинилось. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила визнати припиненим іпотечний договір від 04.01.2008 року, зареєстрований 04.01.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С., реєстраційний номер 2, предметом якого є квартира під номером [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] ; застосувати наслідки припинення іпотечного договору та зобов`язати державного реєстратора зняти заборону відчуження з квартири під номером [ADDRESS] шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 34410596 від 04.01.2008 року та запис про обтяження № 635873 від 04.01.2008 року. До початку розгляду справи по суті ТОВ «Вердикт Капітал» у вересні 2021 року подало зустрічний позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання. Позов мотивований тим, що 21.03.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниця ухвалено рішення по цивільній справі № 2-186/11 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року в розмірі 181454,46 грн. На виконання зазначеного рішення суду було видано 11.07.2011 року виконавчий лист, виконання якого було закінчено в межах ВП № 58730651 у зв`язку з повним фактичним виконанням лише 02.11.2020 року. Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року у справі № 2-186/11 набрало законної сили 01.04.2011 року і було виконано відповідачами лише через 9 років, тобто 02.11.2020 року (постанова про закінчення виконавчого провадження), а тому весь цей період кредитор має право отримати матеріальні втрати (збитки) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові відповідно до ст. 625 ЦК України. У зв`язку з вищенаведеним ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду та просило Стягнути з [PERSON] грошову суму у розмірі 364579,90 грн. за порушення грошового зобов`язання, яка складається з 312378,23 грн. - інфляційних втрат (збитків) та 52201,67 грн. - 3% річних від простроченої суми. Позивач за\~первісним та\~відповідач за\~зустрічним позовами\~в судовому\~засіданні просила\~первісний позов\~задовольнити,\~а в\~задоволенні зустрічного\~позову відмовити.\~ [PERSON] \~надала суду\~відзив на\~зустрічну позовну\~заяву,\~в якому\~зазначено,\~щоз постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 27794346) від 30.10.2020 року згідно квитанції № 0.0.1887689748.2 від 29.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» та повідомлення приватного виконавця від 19.10.2020 року борг сплачено у повному обсязі. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 58730651) від 02.11.2020 року встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. На думку [PERSON] норма ст. 625 ЦК України, на яку посилається ТОВ «Вердикт Капітал» не підлягає застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин. Підставою даного позову ТОВ «Вердикт Капітал» є невиконання зобов`язання на підставі рішення суду, а невиконання зобов`язань відповідно до кредитного договору. Також [PERSON] зазначила про початок перебігу позовної давності. Представник відповідача за первісним та позивач за зустрічним позовами в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просив відмовити, зустрічний позов просив задовольнити. Також надав суду відзив на позов, який мотивовано тим, що основною підставою на яку посилається [PERSON] для задоволення позовних вимог, є така обставина як виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниця по цивільній справі № 2-186/11 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року в розмірі 181454,46 грн. ТОВ «Вердикт Капітал» зазначає, що з такими висновками погодитись не можна, адже між кредитором та позичальником мав місце ще один судовий спір за результатами розгляду якого ухвалено рішення від 18.10.2016 року у справі № 127/16389/16, яким вирішено: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором № 351 від 04.01.2016 року, що становить в гривневому еквіваленті 514441,20 грн., з них кредит 8690 доларів США 49 центів, відсотки - 11292 долари США 51 цент, комісія за РО 4807 гривень 60 копійок, неустойка 7600 гривень 21 копійка звернуто стягнення на належній на праві приватної власності [PERSON] предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] . Виконання зазначеного рішення відстрочено на час дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому воно апріорі не може бути таким, що виконане. Зазначеним рішенням встановлено також і розмір заборгованості позивача за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року, що становить в гривневому еквіваленті 514441,20 грн. Також представник звертає увагу на те, що неможливо припинити іпотеку за наявності невиконаного рішення Вінницької міського суду Вінницької області від 18.10.2016 року у справі № 127/16389/16, яке набрало законної сили і яким вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки. В матеріалах справи міститься відповідь ТОВ «Вердикт Капітал» на відзив, а також відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 04.01.2008 року було укладено кредитний договір № 351, за умовами якого відповідачу надавався кредит на споживчі потреби у розмірі 20000,00 доларів США строком до 03.01.2018 року, з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 14,00% річних, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 14.00 долари США, що становить 0,07 процентів річних від суми кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, зареєстрований 04.01.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С., реєстраційний номер 2. Відповідно до даного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору передав іпотекодержателю в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Дана квартира належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва права власності на житло виданим виконкомом Вінницької міської ради 27.03.2003 року на підставі рішення № 453 від 27.03.2003 року, зареєстрованим в КП «ВМБТІ» 30.04.2003 року та внесено в реєстрову книгу № 282 за реєстровим № 309/26946. 21.03.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниця ухвалено рішення по цивільній справі № 2-186/11 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року в розмірі 181454,46 грн., що складається з 19031,67 доларів США загальна заборгованість за кредитом, 2896,89 доларів США прострочена заборгованість за відсотками, 575,11 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 7648,11 грн. штраф за неналежне виконання умов кредитного договору. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2016 року (цивільна справа № 127/16389/16-ц) в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором № 351 від 04.01.2016 року, що становить в гривневому еквіваленті 514441,20 грн., з них кредит 8690 доларів США 49 центів, відсотки - 11292 долари США 51 цент, комісія за РО 4807 гривень 60 копійок, неустойка 7600 гривень 21 копійка звернуто стягнення на належній на праві приватної власності [PERSON] предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] шляхом його продажу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь якій особі покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь - яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або в інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі продажу предмету іпотеки; звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки квартира [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки квартира [ADDRESS] , за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходження предмета іпотеки довідки про склад сім`ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2020 року заяву ТОВ«Вердикт Капітал» по заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником у цивільній справі № 127/16389/16 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю. Замінено вибулого стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 127/16389/16-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до відповідача, яким є: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 351. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2021 року (цивільна справа № 127/16389/16-ц) в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі № 127/16389/16 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Відповідно до пункту 7 частини другої\~статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої\~статті 16 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою\~статті 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У разі, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тлумачення цих норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою та другою\~статті 598 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У частині першій\~статті 599 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поняття іпотеки деталізує абзац третій\~статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. У пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті\~3, абзаци другий і сьомий частини першої статті\~17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини\~статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)». У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 570/1657/18 (провадження № 61-7781св21) міститься висновок, що «у справі, яка переглядається, суди встановили, що особа виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, що відповідно до вимог закону є підставою для припинення іпотеки та обґрунтовано задовольнили позовні вимоги». За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що припинення права іпотеки відбувається в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб. Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Як безспірно встановлено судом, основне зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з повернення кредитних коштів виконане в повному обсязі та у встановленому законом для примусового виконання судових рішень порядку, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 27794346) від 30.10.2020 року, згідно квитанції № 0.0.1887689748.2 від 29.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» та повідомлення приватного виконавця від 19.10.2020 року борг сплачено у повному обсязі; постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 58730651) від 02.11.2020 року встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом: виконавчий лист № 2-186-2011, виданий 11.07.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджено виконання зобов`язання за кредитним договором, таким чином,зобов`язання за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, є припиненими,\~а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, не довели шляхом подання відповідних доказів свої заперечення щодо наявності невиконаних зобов`язань за цим договором. Отже, наявні правові підстави для визнання Іпотечного договору припиненим. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору). Відповідно до частини п`ятої\~статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. У частині третій\~статті 44 Закону України\~«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~передбачено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Наявність заборони відчуження щодо майна є порушенням права особи на розпорядження належним йому відповідним майном, яке гарантоване\~статтею 319 ЦК України. Таким чином, оскільки припинено зобов`язання за іпотечним договором його повним виконанням, це є підставою для задоволення вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек. Стосовно зустрічного позову, суд зазначає наступне. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №\~310/11534/13-ц). Наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. До моменту здійснення такого виконання відповідне зобов`язання продовжує існувати (постанова Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 756/13164/18). В справі, яка розглядається, припиненою іпотеки за іпотечним договором не позбавляє кредитора права на отримання сум, визначених\~статтею 625 ЦК України, оскільки ці правовідносини та зобов`язання продовжують існувати в силу законодавства України, а не договору, тоді як договірні зобов`язання між сторонами припинені, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від\~\~08 листопада\~2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Як встановлено судом, і зазначено вище 04.01.2008 року було укладено кредитний договір № 351, за умовами якого відповідачу надавався кредит на споживчі потреби у розмірі 20000,00 доларів США строком до 03.01.2018 року, з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 14,00% річних, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 14.00 долари США, що становить 0,07 процентів річних від суми кредиту. 21.03.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниця ухвалено рішення по цивільній справі № 2-186/11 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року в розмірі 181454,46 грн., що складається з 19031,67 доларів США загальна заборгованість за кредитом, 2896,89 доларів США прострочена заборгованість за відсотками, 575,11 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 7648,11 грн. штраф за неналежне виконання умов кредитного договору. Основне зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з повернення кредитних коштів виконане в повному обсязі та у встановленому законом для примусового виконання судових рішень порядку, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 27794346) від 30.10.2020 року, згідно квитанції № 0.0.1887689748.2 від 29.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» та повідомлення приватного виконавця від 19.10.2020 року борг сплачено у повному обсязі; постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП 58730651) від 02.11.2020 року встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом: виконавчий лист № 2-186-2011, виданий 11.07.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці. Предметом зустрічного позову у цій справі є стягнення на підставі\~статті 625 ЦК України\~3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.04.2011 року (дата набрання рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року законної сили) по 02.11 2020 року (дата винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням) за невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року. Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, за змістом статті\~552, частини другої статті\~625 ЦК України\~інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Так, ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей\~525,\~526,\~599 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статей\~610,\~611,\~625 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 1854, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Що стосується позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем за зустрічним позовом у справі, то суд зазначає, що у відповідності до\~ст. 261 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Порядок відліку позовної давності наведено у\~статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положеннями ч. 5\~ст. 261 ЦК України\~закріплено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в\~статтях 252 - 255 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 26.10.2018 року у справі № 918/329/16 наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених\~ст. 625 ЦК України\~не є додатковими вимогами у розумінні\~ст. 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнення можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Таким чином, слід дійти висновку про те, що внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення і таке прострочення є триваючим правопорушенням. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц дійшла висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~ст. 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначена позиція підтверджена у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність заборгованості у боржника за кредитним договором, який боржник не виконав, припиняє правовідносини сторін цього договору, однак не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таким чином, оскільки наявність боргових зобов`язань у відповідача не призвела до повного виконання умов кредитного договору, то останній має нести відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у відповідності до ч.2\~ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, однак в межах трирічного строку позовної давності щодо 3-х відсотків річних і відповідно річного строку позовної давності щодо індексу інфляції. Також у постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 року у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених\~статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні\~статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Таку позицію сформулював Верховний Суд у справі № 922/175/18 від 30.01.2019 року. Згідно розрахунку заборгованості - 3% річних (згідно\~ст. 625 ч. 2 ЦК України) зазначено період з 01.04.2011 року (дата набрання рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.03.2011 року законної сили) по 02.11 2020 року (дата винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням), а із зустрічною позовною заявою ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~звернулось до суду 08.09.2021 року, про що свідчить дата оформлення поштового відправлення на конверті. В межах позовної давності (за три роки: з 08.09.2018 року до 01.11.2020 року включно) сума 3% річних становить\~11709,99 грн. Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. З 08.09.2018 року до 31.12.2019 року (кількість днів у періоді 480). 181454,46 x 3 % x 480 : 365 : 100 = 7158,75 грн. З 01.01.2020 року до 01.11.2020 року (кількість днів у періоді 306). 181454,46 x 3 % x 306 : 366 : 100 = 4551,23 грн. Індекс інфляції в межах позовної давності (за три роки: з 08.09.2018 року до 01.11.2020 року включно) становить\~23981,21 грн. і розраховується наступним чином. Вересень 2018 року 101,9%, жовтень 2018 101,7%, листопад 2018 року 101,4%, грудень 2018 року 100,8%, січень 2019 року 101,0%, лютий 2019 року 100,5%, березень 2019 року 100,9%, квітень 2019 року 101,0%, травень 2019 року 100,7%, червень 2019 року 99,5%, липень 2019 року 99,4%, серпень 2019 року 99,7%, вересень 2019 року 100,7%, жовтень 2019 року 100,7%, листопад 2019 року 100,1%, грудень 2019 року 99,8%, січень 2020 року 100,2%, лютий 2020 року 99,7%, березень 2020 року 100,8%, квітень 2020 року 100,8%, травень 2020 року 100,3%, червень 2020 року 100,2%, липень 2020 року 99,4%, серпень 2020 року 99,8%, вересень 2020 року 100,5%, жовтень 2020 року 101,0 %. Розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc\~(101,90 : 100)\~x\~(101,70 : 100)\~x\~(101,40 : 100)\~x\~(100,80 : 100)\~x\~(101,00 : 100)\~x\~(100,50 : 100)\~x\~(100,90 : 100)\~x\~(101,00 : 100)\~x\~(100,70 : 100)\~x\~(99,50 : 100)\~x\~(99,40 : 100)\~x\~(99,70 : 100)\~x\~(100,70 : 100)\~x\~(100,70 : 100)\~x\~(100,10 : 100)\~x\~(99,80 : 100)\~x\~(100,20 : 100)\~x\~(99,70 : 100)\~x\~(100,80 : 100)\~x\~(100,80 : 100)\~x\~(100,30 : 100)\~x\~(100,20 : 100)\~x\~(99,40 : 100)\~x\~(99,80 : 100)\~x\~(100,50 : 100)\~x\~(101,00 : 100)\~= 1.13216106. 181\~454,46 x 1.13216106 - 181\~454,46 =\~23981,21 грн. Тому позовні вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 08.09.2018 року до 01.11.2020 року. Згідно ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, у відповідності до вимог, передбачених\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн., та з [PERSON] на ТОВ «Вердикт Капітал» судовий збір у розмірі 535,37 грн.

Outcome: partial