Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що з відповідачем з 03.10.2015 перебуває у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 2317. Подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, бо мають різні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Тому позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - « [PERSON] » та визначити місце проживання малолітнього сина з позивачем. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги уточнила: просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », решту вимог підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Так, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2317, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.2015 (а.с.7). Подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.11.2017 (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, ураховуючи, що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд керувався наступним. Згідно з ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Враховуючи, що позивач просила визначити місце проживання дитини разом з нею, а відповідач щодо вказаної вимоги не заперечував, відзиву не надав, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини. Разом з тим, розглянувши вимогу позивача про залишення їй прізвища після розірвання шлюбу « [PERSON] », врахувавши вимоги ст.113 СК України, суд дійшов висновку, що вказана вимога підлягає задоволенню. На підставі ст. 105, 112, 114 СК України,

Outcome: approved