Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] ,посилаючись на те, що 10 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1485. Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось в наслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя на ведення спільного господарства. Подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Їхній шлюб існує формально. Таким чином, вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим та суперечить інтересам сторін. Збереження шлюбу, на думку позивача, є також неможливим. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність без застосування технічних засобів. Позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Зазначає, що подружні стосунки між сторонами припинені з 2019 року, а також вказує, що він остаточно втратив почуття любові та поваги до відповідача. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомленою про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву відповідач не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1485, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства з 2019 року, не мають спільного бюджету. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивача. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved