Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [INFO] у с.Мліїв Черкаського (Городищенського району) району Черкаської області померла [PERSON] , про що 03 березня 1999 року зроблено запис до Книги актів цивільного стану за №17 та видано свідоцтво про смерть [PERSON] [NUMBER] . За обліковими даними Мліївської сільської ради за [PERSON] рахується домоволодіння по [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок розміщений на земельній ділянці комунальної власності, за яку наразі сплачує орендну плату. За життя [PERSON] не виявляла своєї волі щодо переходу права власності на її майно до [PERSON] .. Після смерті [PERSON] , [PERSON] розпочав відкрито користуватися її житловим будинком та земельною ділянкою. Про наявність спадкоємців, чи власників на домоволодіння йому невідомо, оскільки в його розпорядженні ніколи не перебували правовстановлюючі документи на вказану нерухомість. Коли розпочав проживати, то стало відомо, що в даному домоволодінні проживала та була зареєстрована [PERSON] .. Про те, що вона була власником даного домоволодіння, йому не було відомо. З 1999 року фактично проживає у домоволодінні по [ADDRESS] та добросовісно, відкрито, безперервно та тривало володіє майном, яке йому не належить. Вказані підстави є умовами виникнення права власності за давністю. Для захисту своїх прав прийняв рішення звернутися до суду. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2022 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову (а.с.21). 09 серпня 2022 року у підготовчому засіданні постановлено ухвалу про призначення цивільної справи до судового розгляду та витребування доказів у Городищенської державної нотаріальної контори Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) та приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. (а.с.28-29). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року (а.с.5). Участь взяла представник [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не прибув, подав лист від 08 серпня 2022 року за вхідним №3500/22 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. За змістом вказаного листа повідомив суд, що позивач [PERSON] з 1999 року добросовісно та постійно володіє житловим будинком по [ADDRESS] , який рахується за померлою [INFO] [PERSON] .. Житловий будинок розміщений на земельній ділянці комунальної власності, якою позивач володіє та користується, за яку сплачує орендну плату до місцевого бюджету. Інформацією щодо наявності потенційних спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON] , Мліївська сільська рада Черкаського району Черкаської області не володіє (а.с.26). Враховуючи належне повідомлення сторін про слухання цивільної справи за позовною заявою [PERSON] , суд вбачає можливим здійснити її розгляд у відсутність позивача та відповідача. Суд, заслухавши представника позивача, враховуючи належне повідомлення позивача, представника відповідача, вивчивши зміст листа відповідача, свідчення свідка [PERSON] про те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв на спадкове майно, визначене у заповіті, на будинок не претендує, остільки з померлою проживав дійсно позивач, свідоцтво про право на спадщину отримав на земельну ділянку, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] з позовними вимогами про визнання права власності за набувальною давністю на домоволодіння, підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із доказів у справі, а саме паспорта громадянина України Серії [NUMBER] позивач [PERSON] з 16 вересня 1997 року зареєстрований [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно довідки виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 02 березня 2007 року №270, [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , після її смерті в управління майном вступив [PERSON] , який протягом шести місяців провів ремонт будинку, садив і обробляв земельну ділянку (а.с.6,12). Вказані обставини, підтверджуються довідками виконавчого комітету Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27 липня 2022 року №183 та від 27 липня 2022 року №184, згідно яких позивач [PERSON] , дійсно, відповідно до даних погосподарської обліку, Погосподарська книга №9 на 2021-20215 роки, зареєстрований і проживає по [ADDRESS] , за даним господарством рахується земельна ділянка площею 0,43 га за користування якої він сплачує орендну плату та те, що у зазначеному будинку, після смерті [PERSON] він постійно користується будинковолодінням, сплачує необхідні платежі по утриманню домогосподарства, в тому числі і земельний податок (а.с.10-11). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27 липня 2022 року №41, в будинку по [ADDRESS] , проживають: позивач [PERSON] ; дружина [PERSON] , свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] ; син [PERSON] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] ; дочка [PERSON] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] (а.с.13-17). У вказаному акті наявна інформація про: умови проживання, наявність пільг; відомості про сім`ю, навчання дітей; відмості про майно, яке перебуває у володінні сім`ї; земельну ділянку; транспортні засоби; відомості про додаткові джерела для існування (а.с.13-14). Відповідно до Технічного паспорту та Звіту про оцінку майна будинку по [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 70379,60 грн. (а.с.7-9). Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Мліївської сільської ради від 31 жовтня 2022 року №1056, за даними записів Погосподарської книги №3 на 1996-2000 роки, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] , проживала по [ADDRESS] (а.с.53-57). За інформацією із Погосподарської книги №3 на 1996-2000 роки вбачається, що головою двору по [ADDRESS] зазначено [PERSON] , [INFO] , у списку членів господарства записано [PERSON] , [INFO] (а.с.53-57). Крім того, у вказаній довідці зазначено, що на час смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були зареєстровані і проживали в [ADDRESS] (а.с.53-57). Із досліджених письмових доказів вбачається, що інші спадкоємці із спадкодавцем [PERSON] не проживали та на спадкове майно у виді будинку після її смерті, свідоцтво про право на спадщину іншим особам не видавалося. 11 жовтня 2022 року до Городищенської державної нотаріальної контори Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ), судом зроблено запит щодо надання документів, які підтверджують особу [PERSON] та родинні стосунки із спадкодавцем [PERSON] (а.с.47). ). Відповідно до наданої інформації Городищенською державною нотаріальною конторою Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) від 20 жовтня 2022 року №339/01-16, надано паспортні дані [PERSON] , документи, які підтверджують його родинні стосунки із спадкодавцем [PERSON] відсутні (а.с.50). У судовому засіданні 05 грудня 2022 року спадкоємця [PERSON] допитано в якості свідка та взято до уваги його свідчення при ухваленні рішення. У підготовчому засіданні 09 серпня 2022 року, постановлено ухвалу про призначення цивільної справи до судового розгляду та витребування доказів у Городищенської державної нотаріальної контори Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) та приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. інформацію про відкриття спадщини, коло спадкоємців, прийняття спадщини, наявності заповітів, інших розпоряджень спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Мліїв Городищенського району Черкаської області та повідомлення суду інших обставин, які можуть бути суду не відомі, а мають істотне значення для вирішення справи (а.с.28-29). Під час судового розгляду, у судовому засіданні 05 грудня 2022 року, досліджено належним чином завірену копію спадкової справи №129, яка відкрита після померлої [INFO] [PERSON] , та встановлено наступне. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що за заявою [PERSON] від 07 березня 2003 року відкрита спадкова справа №129 (а.с.35). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] (а.с.37). За змістом заповіту від 07 жовтня 1997 року, [PERSON] заповідала [PERSON] належний їй Сертифікат на право на земельну частку (пай) від 01 лютого 1997 року №419 (а.с.37-40). На спадкове майно у виді земельної частки (паю) у розмірі 2,54 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 20127 грн., яке належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧР №0146074, [PERSON] 07 березня 2003 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.41). За наданою інформацією приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року про витребування доказів, в її провадженні спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена (а.с.64). Із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №129, вбачається, що встановлені в ході судового розгляду обставини знайшли своє підтвердження у виді вище зазначених доказів, які приєднано до матеріалів цивільної справи (а.с.54-102). При вивченні доказів, суд звернув увагу про різне написання прізвища власника будинку та відповідно їх перевірив і оцінив (а.с.47). Обгрунтованим, слід вважати твердження представника позивача про неможливість оформити загальним шляхом право власності на набуте майно, оскільки сторона, за усною угодою про спільне проживання, наразі померла. На підставі ч.1 ст.317 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1, 2 ст.319 ЦПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ч.1 ст.321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ч.1 ст.328 ЦПК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1, 2 ст.344 ЦПК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідач у справі Мліївська сільська рада Черкаського району Черкаської області, не заперечив правових підстав набуття права власності [PERSON] та членами його сім`ї, факту реєстрації та проживання в ньому, його утримання, добровільне, безперервне і відкрите користування житловим будинком після попереднього власника [PERSON] з 1999 року. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України. Тобто, об`єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на нерухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом десяти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч.1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Згідно п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спору, пов`язаного із набуттям права власності за набувальною давністю, судом було враховано, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. - вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно п.13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно п.14 зазначеної постанови, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved