Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 02.09.2011 року Саксаганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №359. В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що 02 вересня 2011 року вона, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №359. Від спільного подружнього життя у них є двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалось у зв`язку із несумісністю характерів, що є перешкодою для подальшого існування сім`ї. Шлюбні стосунки між ними повністю припинено, мешкають окремо, спільне господарство ними не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Поновлювати шлюбно-сімейні правовідносини і ведення спільного господарства не має наміру. Вона переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їхнім інтересам. Спору щодо місця проживання спільних з відповідачем дітей немає, оскільки між ними в добровільному порядку вирішено, що доньки наразі проживають та в подальшому проживатимуть разом з нею як матір`ю. Спору стосовно поділу спільного майна подружжя, на момент звернення до суду із вказаним позовом немає, а у разі виникнення він буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як врегульовано приписами ч. 2 ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин повинна відбуватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до положень ч. З ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. З ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналогічні приписи містить абз. 1 п. З розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 за №52/5. З огляду на викладене, враховуючи принцип добровільності шлюбу та оскільки його подальше збереження не можливе, вважає, що у суду є всі підстави розірвати шлюб. Прізвище « [PERSON] », яке вона змінила з дошлюбного під час державної реєстрації шлюбу, змінювати не бажає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від представника позивачки надійшла заява, згідно якої, остання просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивачки. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву не подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.7), свідоцтво про народження (а.с.8,9). Суд,

Outcome: approved