Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

30 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить змінити призначений рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2008, розмір аліментів на утримання дітей з 1300 грн. щомісячно, на 10 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2007 з відповідача на користь позивача було стягнуто на утримання двох дітей аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.05.2007 і до повноліття дітей. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2008 р. зменшено розмір аліментів до 1300 грн. та звільнено відповідача від заборгованості. 02.09.2021 позивач отримала дублікат виконавчого листа у вищевказаній справі та 09.09.2021 подала на виконання до Інгульського ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса), де було зроблено розрахунок заборгованості. Борг склав 157\~300,00 грн. З часу постановлення рішення суду 05.03.2008 витрати на дітей зросли, а тому визначений розмір аліментів в сумі 1300 грн. є непомірно малим та недостатнім і значно нижчим ніж передбачений законодавством мінімум. Також донька позивачки та відповідача є інвалідом з 2006 року та потребує постійного догляду, лікування та відновного лікування. Крім того, відповідач є приватним підприємцем, дохід 5\~004\~000,00 грн., має в оренді земельні ділянки. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн. Ухвалою від 10 січня 2022 року зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на відсутність підстав для задоволення позову. У відзиві зазначено, що доводи позивача щодо розміру доходу відповідача не підтверджуються належними та допустимими доказами. Так, обсяг доходу фізичної особи-підприємця за 2021 рік склав 354\~100,00 грн., а дохід фізичної особи склав 72\~500 грн. Позивач вже намагалася стягнути завищену суму аліментів, але в подальшому рішення суду розмір аліментів було зменшено. Також зазначає, що оскільки державним виконавцем нараховано йому заборгованість з 2011 року у сумі 157\~300,00 грн., то 25.11.2021 він звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про зменшення цієї заборгованості, з урахуванням розрахунку державного виконавця, до 81\~648,53 грн. Задля фіксації розміру заборгованості станом на 01.09.2021 відповідач сплатив 07.12.2021 за вересень-грудень 2021 на рахунок ДВС 10\~148 грн, у січні 2022 року також сплатив 2510,00 грн та має намір погасити заборгованість. крім цього, відповідач зазначає, що у іншому шлюбі у нього народилося двоє синів, на утримання яких він також несе витрати та один з них є інвалідом. До того ж, 11.06.2007 відповідач подарував своїм донькам належну йому 1/2 частки квартири та взагалі мав право на звільнення від сплати аліментів, але так і не уклали договір з позивачем. Доньки не проживають у цій квартирі, а проживають з дідусем у с. Володимирівка Казанківського району, Миколаївської області з 01.09.2012 р. До судового засідання представник позивача надіслав заяву, в якій просив слухати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову. Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого: Із матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєві від 19.09.2007 № 2-3383/2007 стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.05.2007 р. і до повноліття дітей. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2008 № 2-917/2008 зменшено розмір аліментів, які стягуються рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] до 1300 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Звільнено [PERSON] від заборгованості по аліментам. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2022 року заборгованість [PERSON] за аліментами за період з 01.09.2011 по 01.09.2021 становить 81648,53 грн. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Отже, позивач повинна довести, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінилися обставини, які вливають на їх розмір, що має підтверджуватися належними, допустимими та достовірними доказами. Відповідно до матеріалів справи, відповідач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем з 03.02.2003 р., обсяг доходу за 2021 рік складає 354100,00 грн. (Податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи підприємця). Відповідно до відомостей про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2021 рік, самостійна визначена сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини складає 72500,00 грн. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 08.09.2021, в оренді у [PERSON] перебуває 13 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договори оренди укладались протягом 2016-2017 років. Зазначені докази на переконання суду свідчать про покращення матеріального становища відповідача. При цьому, дитина сторін [PERSON] є особою з інвалідністю з 2006 року, потребує постійного догляду, лікування, у зв`язку з чим позивач несе чималі витрати на її лікування, а відповідач має заборгованість зі сплати аліментів. Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Однак, суд не погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів 10\~000,00 грн. Так, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Суд також враховує, що відповідач має на утриманні дітей: [PERSON] , [INFO] та дитину з інвалідністю [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить з 1 січня 2618 гривень, з 1 липня 2744 гривень, з 1 грудня 2833 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину становить з 01 грудня 2022 р. 1372 грн., що є меншим, ніж визначено рішенням суду від 05.03.2008 р. на двох дітей. При цьому, суд виходить з того, що навіть визначений відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» (не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України) державним виконавцем розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення суду, не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним. Доводи відповідача про те, що ним подаровано дітям 1/2 частку квартири 11.06.2007, а тому він взагалі мав право на звільнення від сплати аліментів, суд відхиляє, оскільки ці обставини досліджувались і враховувались судом при ухваленні рішення 05 березня 2008 року про зменшення розміру аліментів та звільнення від заборгованості. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Виходячи із встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, а також того, що покращилось матеріальне становище платника аліментів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, до 5000 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів на думку суду не поставить відповідача в скрутне становище та відповідатиме вимогам закону і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи викладене, позов належить задовольнити частково. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме 908,00 грн. судового збору.

Outcome: partial