Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просила позбавити останнього батьківських прав по відношенню до їх малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилася спільна дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 2018 року вони з відповідачем не проживають. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні дитини. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області по справі № 636/3939/18 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 6000 грн щомісяця. Заборгованість по аліментам станом на 01.05.2021 становить 85655,17 грн. З урахуванням наведеного позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] . Під час підготовчого судового засідання позивач позовні вимоги, з урахуванням зменшених позовних вимог, повністю підтримала, посилаючись на вищевикладене, просила їх задовольнити. Від відповідача в підготовче судове засідання через канцелярію суду надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнав в повному обсязі, просив позбавити його батьківських прав стосовно [PERSON] та розглядати справу без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог [PERSON] тарозгляд справи за відсутності представника третьої особи. У зв`язку із визнанням відповідачем заявлених позовних вимог, відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2018. З наданої позивачем копії розрахунку старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) від 06.05.2021 вбачається, що в ході примусового виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області у справі №636/3939/18, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, станом на 01.05.2021 утворилась заборгованість у розмірі 85655,17 грн. Згідно копії довідок за підписом директора ДНЗ (ясла-садок) № 12 Чугуївської міської ради Харківської області Ю. Бологової № 01-17/198 від 28.09.2021 [PERSON] , [INFO] , відвідує Чугуївський ДНЗ (ясла-садок) № 12 комбінованого типу з 02.09.2019 року. Згідно копії психолого-педагогічної характеристики директора ДНЗ (ясла-садок) № 12 Чугуївської міської ради Харківської області від 28.09.2021 дитина мешкає разом з мамою, бабусею та дідусем. Батько дитини в садочку жодного разу не з`являвся. Згідно копії довідки № 91 вуличного комітету № 21 Чугуївської міської ради Харківської області від 01.10.2021 та довідки КЗОЗ «Чугуївський МЦПМСД» Чугуївської міської ради Харківської області від 07.12.2021 [PERSON] живе з матір`ю, яка постійно водить дитину в дитячий садок та займається вихованням доньки, супроводжує на амбулаторному прийомі у сімейного лікаря та інших медичних спеціалістів. Батько проживає окремо, вихованням доньки не займається, безпосередньої участі в ньому не приймає, до дитини не приїжджає. Відповідно до рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради № 17/1 від 09.11.2021 та рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 25.11.2021 № 317, вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Досліджені судом докази свідчать про те, що батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться здоров`ям дочки, не приїздить до неї на дні народження, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає доцільним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача, який в свою чергу надав заяву про визнання позову, як позбавлення його батьківських прав. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved