Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

07 липня 2021 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову позивач посилалась на те, що її чоловік [PERSON] був засновником Фермерського господарства "Фрізен" (код ЄДРПОУ 21938957), яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул.\~Ювілейна, 57. [INFO] її чоловік помер, після смерті якого відкрилась спадщина. За життя, її чоловік заповіту не складав, вона є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті чоловіка вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі й щодо прав засновника фермерського господарства, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дій в частині Фермерського господарства "Фрізен", оскільки воно є юридичною особою. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право засновника Фермерського господарства "Фрізен", код ЄДРПОУ 21938957, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м.\~Перещепине, вул.\~Ювілейна, 57, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка (засновника фермерського господарства "Фрізен") [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 12 липня 2021 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою відповідачеві та третім особам було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та письмових пояснень. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 12 квітня 2022 року позивач звернулась на адресу суду із уточненою позовною заявою. Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року постановлено про прийняття уточненого позову, закриття підготовчого провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У судове засідання представник третьої особи Новомосковської районної державної адміністрації не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити законне, справедливе та обґрунтоване рішення у справі, копію якого надіслати засобами поштового зв`язку. Третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, а також письмових пояснень не подавала, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] був засновником Фермерського господарства "Фрізен", код ЄДРПОУ 21938957, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Ювілейна, 57, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 209 176 0000 005375, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також Статутом Фермерського господарства "Фрізен" (нова редакція), наданими суду у засвідчених позивачем копіях. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 жовтня 2019 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Позивач з 21\~лютого\~1976\~року до дня смерті [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. За життя [PERSON] , заповіт не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 189/2019, відкритої після його смерті та наданої приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. на запит суду. Судом установлено, що 20 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] та 07 квітня 2020 року звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом [PERSON] 10 березня 2020 року звернулась на адресу нотаріуса із заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. від 07 квітня 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , щодо Фермерського господарства"Фрізен", у зв`язку з тим, що фермерське господарство є юридичною особою. Статтею 63 Господарського Кодексу України встановлені види та організаційні форми підприємств в Україні, в тому числі - приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи). Згідно із ч. 1\~ст. 1 ЗУ "Про фермерське господарство"\~фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЗУ "Про фермерське господарство"\~головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Відповідно до\~ст. 19 Закону України "Про фермерське господарство"\~до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно із\~статтею 20 зазначеного Закону\~майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Статтею 22 ЗУ "Про фермерське господарство"\~визначено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 23 "Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Пунктом 4\~статті 35 Закону України "Про фермерське господарство"\~передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Згідно\~зі ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є у тому числі майнові права. Статтею 178 ЦК України\~визначено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Оскільки права засновника фермерського господарства є майновими правами, то в силу приписів ст.ст.\~177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.\~1, 2 ст. 1220 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачено що, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2)\~право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти,\~пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріали спадкової справи № 189/2019 після смерті [PERSON] містять звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст.\~1219 ЦК України майнові права засновника фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Будь-яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника фермерського господарства Цивільний кодекс України не містить. Спадкодавець [PERSON] був єдиним засновником фермерського господарства "Фрізен", про що зазначено у п.1.2 Статуту зазначеного господарства. Позивач, як спадкоємець за законом, бажає продовжити діяльність ФГ "Фрізен". Відповідно до норм п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~20 від 22.12.1995 "Про судову практику за позовами про захист права приватної власності"\~успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини\~ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. Із роз`яснень постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25\~лютого 2016 року за № 4 вбачається, що до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств (п. 1.7). З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки спадкодавець [PERSON] був засновником Фермерського господарства "Фрізен", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м.\~Перещепине, вул. Ювілейна, 57, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після його смерті, яка прийняла спадщину, інший спадкоємець першої черги спадкування за законом [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи за заповітом, як і спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу прав після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право засновника фермерського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved