Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] в особі представника звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 22218, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості в сумі 30\~329 грн. 23 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп., судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві вказав, що у січні 2022 року [PERSON] стало відомо, що він рахується в Єдиному реєстрі боржників як боржник по ВП №64971458, яке перебуває на виконанні приватного виконавця Єфіменко Д.О., відкрите на підставі виконавчого напису № 22218, вчиненого 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з позивача на користь відповідача АТ «Акцент-Банк» заборгованості в сумі 30329 грн. 23 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денисом Олеговичем від 26.03.2021 року було відкрите виконавче провадження №64971458. Вважає, що виконавчий напис №22218 від 03.02.2021 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олегом\~Станіславовичемпро стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Так, вказав, що між ним та АТ «Акцент-Банк» жодних договірних відносин не виникало, повідомлень від даної юридичної особи позивачу не надходило, попередньо з жодними вимогами Акціонерне товариство «Акцент-Банк» до [PERSON] не зверталось, суми заборгованості не пред`являло та не обґрунтовувало, розрахунку не надавало, стягнення не вимагало. Зазначив, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Перелік же документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Вказав, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій і відповідачем пропущений строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Так вчинення нотаріального напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, при наявності безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. Порушення нотаріусом вказаних вимог є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вказав, що оскільки позивач нотаріального договору з банківською установою не укладав, а тому у нотаріуса Горай О.С. були відсутні підстави для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Також позивач не погоджується із розміром заборгованості, а тому вона не є безспірною. Отже при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року позовна заява передана на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 25 серпня 2022 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 29 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано докази по справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Натомість на адресу суду представником позивача спрямовано заяви, відповідно до яких просили суд розглядати справу без участі позивача та його представника та задовольнити позов в повному обсязі з наведених в позові підстав. Представник відповідача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надійшло у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру нотаріусів дані про [PERSON] як нотаріуса відсутні. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надійшло. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року відповідно до заяви позичальника [PERSON] № [NUMBER] АТ «Акцент-Банк» надав позичальнику строковий кредит у сумі 10599,00 грн. на строк 36 місяців. Строк з 27.02.2018 року по 27.04.2021 року, включно на наступні цілі: придбання споживчих товарів, зі сплатою за користування та відсотків у розмірі 5,99 в місяць, на суму виданого кредиту, що сплачується щомісяця, у розмірі 929,85 грн. [PERSON] кредитні кошти повернені не були. 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за реєстровим № 22218, було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , місце роботи: [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором №AN31СТ15510362954 від 27.02.2018 року, укладеним з АТ «Акцент-Банк». Строк платежу за Кредитним договором №AN31СТ15510362954 від 27.02.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2020 по 17.01.2021 року. Сума заборгованості становить 29829,23 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10599,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 19230,23 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 30329,23 грн. 26.03.2021 року постановою державного приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денисом Олеговичем відкрите виконавче провадження №64971458 з примусового виконання виконавчого напису №22218, виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість в розмірі 30329,23 грн. 17.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денисом Олеговичем винесено постанову про арешт коштів боржника у за виконавчому провадженні №64971458. Згідно зі ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78\~ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, наявність спору щодо розміру заборгованості суд вважає, що виконавчий напис від 03 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 22218, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості в сумі 30329 грн. 23 коп., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволені то в порядку відшкодування витрат з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 496 грн. 20 коп. за звернення позивача до суду з заявою про забезпечення позову, та на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved