Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що, будучи членом житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», придбала квартиру [ADDRESS] , де зареєстрована і фактично проживає на теперішній час, шляхом сплати пайового внеску, на підставі Ордера № 001193, виданому згідно рішення виконкому Чугуївської міської ради депутатів трудящих міста Чугуєва. Повну сплату пайового внеску було здійснено в 1992 році. Однак, звернувшись до державного реєстратора для реєстрації права власності на квартиру, отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 63207088 від 02.02.2022 у зв`язку з тим, що юридична особа ЖБК «Ювілейний» була припинена не в результаті реорганізації, а в результаті ліквідації, тому позивач змушена звернутися до суду, з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи без її участі заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.12.1999, [PERSON] з 13.03.1981 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). Згідно довідки ОСББ «Ювілейний» № 63 від 11.01.2022, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є власником вказаної квартири і в 1992 році сплатила пайовий внесок за квартиру в повному обсязі. Квартира побудована ЖБК «Ювілейний», який 04.12.2007 перереєстрований Чугуївською міською радою в ОСББ «Ювілейний» (а. с. 11). [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень рішенням № 63207088 від 02.02.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Чугуївської міської ради Харківської області у зв`язку з тим, що юридична особа ЖБК «Ювілейний» була припинена не в результаті реорганізації в порядку, передбаченому законодавством, а в результаті ліквідації, а надана довідка ОСББ «Ювілейний» не є належним документом, що підтверджує право власності на квартиру, оскільки видана представником юридичної особи, що не має відношення до ЖБК «Ювілейний». Відповідно до ст.\~328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачногобудівельного, гаражного-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої ним за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Тобто, момент погашення позивачем пайових внесків є водночас і моментом виникнення у цієї особи права власності. Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та видача свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески передбачалось «Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженими Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року №56, «Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, «Тимчасовим Положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. З п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у п. 6 зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач, будучи членом ЖБК «Ювілейний», повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, але своєчасно не зареєструвала право власності у встановленому законом порядку. ЖБК «Ювілейний» було ліквідовано та створено ОСББ «Ювілейний», членом якого стала позивач, що не заперечується сторонами. З огляду на наведене, а також враховуючи, що позивач сплатила пайовий внесок в повному обсязі, таким чином набула право власності на квартиру, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем при пред`явлені позову судовий збір не сплачувався, оскільки вона звільнена від сплати судового збору як інвалід 2 групи, відповідно до Закону України «Про судовий збір». Будь-яких інших судовий витрат позивач та інші особи не понесли. Таким чином, судовий збір стягненню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: approved