Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

15 грудня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , визначивши третьою особою Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), із вимогою про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини (а. с. 1-2 та на звороті). В обґрунтування заяви вказує, що вона була знайома з відповідачем з 2013 року та користувалася його послугами як спеціаліста-психолога. У 2013 році відповідач запропонував їй відпочити у санаторії «Курорт Орлівщини», де він офіційно працює лікарем. З цього періоду вони з відповідачем періодично зустрічалися, мали інтимні відносини, внаслідок чого, [INFO] народилася їх спільна дитина донька [PERSON] . Запис про батька дитини у свідоцтві про її народження зроблений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, у зв`язую з відмовою відповідача визнати себе офіційно батьком дитини. При цьому при спілкуванні відповідач визнає [PERSON] своєю донькою та надає на її утримання нерегулярну матеріальну допомогу у розмірі 300-500 гривень на місяць. Дитина виховується та фактично проживає з нею, перебуває на її повному утриманні, тому їй важко нести весь тягар по її утриманню, тим паче, що дитина пішла до першого класу. Натомість, відповідач інших неповнолітніх дітей або непрацездатних утриманців не має, офіційно працює лікарем санаторію «Курорт Орлівщини» та має власну практику з психологічного консультування, де отримує додатковий дохід. Тому, прохає суд визнати відповідача батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини всіх його доходів та, зобов`язати Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 годину 30 хвилин 21 лютого 2022 року (а. с. 25), копія якої надіслана учасникам справи 24 січня 2022 року за вихідним № 1679/22-вих/2/204/883/22 ( а. с. 28). 21 лютого 2022 року на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Чухалова Д.Д. (а. с. 32-37), в якому він позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідачу не зрозуміло, чому позивачка, будучи впевненою, що батьком дитини є відповідач, здійснюючи її реєстрацію в порядку ст. 135 СК України, вказала батьком дитини не відповідача, а [PERSON] . Вказує, що важливим та необхідним доказом в справах про встановлення батьківства є саме ДНК-тест, проте клопотання про призначення експертизи позивачкою не подано. Разом з цим, стверджує, що відповідач ніколи не мав з позивачкою відносин, характерних для сімейних. Разом з цим, вважає, що надані позивачкою на підтвердження позовних вимог талони на проживання в санаторії, де на той час працював лікарем відповідач, не можуть бути доказом близьких стосунків позивачки з відповідачем, оскільки він у зв`язку з виконанням своїх професійних обов`язків спілкувався з безліччю відпочиваючих цього санаторію. При цьому, зазначає, що у відповідача з позивачкою та її донькою добрі відносини, остання навіть інколи називає його «батьком», бо з біологічним батьком вона не знайома. Вважає, що вказане пояснює деякі призначення платежів відповідача. Розумуючи скрутне матеріальне становище позивачки та факт того, що донька виховується без батька, відповідач іноді допомагає їх сім`ї матеріально, але суми ці незначні. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року задоволено клопотання представниці позивачки адвокатки Медведєвої Л.В. про призначення судової медико-генетичної експертизи; призначено судову медико-генетичну експертизу, проведення якої доручено КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР (а. с. 45-46). 05 травня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР було повернуто без виконання ухвалу суду від 21 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу, яка призначалася на 24 березня 2022 року та 11 квітня 2022 року. 20 червня 2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача (а. с. 82-83 та на звороті), в яких він зазнає, що про перенесення дати проведення експертизи він не знав, оскільки не перебував на той час у місті. При цьому, зазначив, що оскільки він не визнає позовні вимоги, то вважає за необхідне повторно призначити судову медико-генетичну експертизу, про що прохав суд. Разом з цим, вказав, що з 2018 року ним не ведеться діяльність фізичної особи-підприємця, а товариство, де він є засновником та директором, жодних доходів від здійснення господарської діяльності не має. Тому, у разі визначення розміру аліментів, прохав суд врахувати його скрутне матеріальне становище та визначити аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень. Ухвалою суду від 22 червня 2022 року у справі призначено повторну судову медико-генетичну експертизу (а. с. 101-102). 05 вересня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР було повернуто без виконання ухвалу суду від 22 червня 2022 року у зв`язку з неявкою [PERSON] на експертизу, яка призначалася на 01 серпня 2022 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити (а. с. 128). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 126), про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Захарченко І.В., позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Пояснення надав аналогічні тексту відзиву та письмових пояснень. Додатково пояснив, що відповідач знав про призначення повторної експертизи, однак причин неявки останнього на неї він достеменно не знає, оскільки відповідач сказав йому, що не прийшов на експертизу «тому що не прийшов». При цьому вказав на те, що неявка відповідача на експертизу не свідчить про визнання ним позову. Представник третьої особи Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 105). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року позивачка перебувала на оздоровлені в Медичному центрі неврозів дітей та дорослих (Психосоматичний центр) на базі санаторію «Курорт Орлівщини», керівником якого є відповідач, що підтверджується талоном на її проживання (а. с. 10). [INFO] позивачка народила доньку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано повторно 23 жовтня 2019 року (а. с. 4). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 5 та на звороті), відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені на підставі заяви матері [PERSON] № 450/14.6-113 від 29 жовтня 2019 року. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 10962 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 вересня 2020 року (а. с. 6). Відповідно до довідки Комунального закладу загальної середньої освіти «Гімназія № 2» ДМР № 323 від 15 листопада 2021 року, [PERSON] , станом на дату надання довідки, дійсно є ученицею 1-А класу (а. с. 8). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем здійснювалося перерахування грошових коштів на рахунок позивачки, зокрема: 06 грудня 2021 року 2000 гривень (а. с. 11); 04 грудня 2021 року 500 гривень (а. с. 12-13); 24 листопада 2021 року 500 гривень (а. с. 14); 24 листопада 2021 року 300 гривень (а. с.15); 24 листопада 2021 року 500 гривень (а. с. 16). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Приписами ч. 2 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Нормою ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому,\~приписами ч.\~ч.\~2-4\~ст.\~128\~СК України\~визначено,\~що підставою\~для визнання\~батьківства є\~будь-які\~відомості,\~що засвідчують\~походження дитини\~від певної\~особи,\~зібрані відповідно\~до\~ЦПК України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Отже, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При цьому, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved