Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

18.11.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн. та судовий збір на користь держави. Ухвалою Деснянського районного суду від 02 листопада 2022 року скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2022 року у справі № 750/13116/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначає, що його щомісячний дохід в середньому становить 15000 грн., неодноразово надавав матеріальну допомогу дитині, а також має ряд гострих та хронічних захворювань та просить відмовити позивачу в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 7500 та визначити аліменти в ј частини від суми всіх його доходів. Позивач подала відповідь на відзив, в якій збільшує позовні вимоги та просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 7500 грн., витрати на послуги перекладу у розмірі 2500 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Зокрема, зазначає, що зміна вимог з твердої суми на частку від суми доходу (заробітку) не заявлялась і задоволенню не підлягає. Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив та зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. та проти стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та витрат на послуги перекладача у сумі 2500 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. в іншій частині позовних вимог просить відмовити з підстав зазначених у запереченні на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано на підстав рішення суду від 23.01.2015, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи. [PERSON] має ряд гострих та хронічних захворювань. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181\~Сімейного кодексу\~України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.\~182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Враховуючи, що відповідач, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття, приймаючи до уваги усі обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку задоволенню не підлягає, оскільки визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до вимог ст. 184 СК України підлягає індексації. Щодо витрат на послуги перекладача, суд зазначає, що факт навчання та його вартість відповідачем не заперечувалась, тому необхідності в здійсненні перекладу не було. У зв`язку з наявністю підстав для частково задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі витрати на правничу допомогу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Богданова Ірина Дмитрівна на підставі ордеру серії СВ № 1011463 від 01.10.2021 та договору про надання юридичних послуг від 01.10.2021. Згідно квитанції від 16.11.2022 позивач сплатила адвокату 5000 грн. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial