Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , розташовану на території садівничого товариства «Волна», м. Ізмаїл, площею 0,062 га, згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.11.2018 року, № 4494, кадастровий номер 510600000:01:003:0101 і на автомобіль марки TOYOTA CARINA, 1992 року виписку, д/н [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що позивачем не надано документів, що підтверджують факт реєстрації шлюбу або проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре. З 2010 року позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали в будинку позивача, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згодом, позивач та спадкодавець переїхали жити в дачний будинок спадкодавця розташований на території садівничого товариства «Волна», де жили разом до дня смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] проживали як чоловік і дружина починаючи з 2010 року, вели спільне господарство. Підтвердила факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вислухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2022 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка № [NUMBER] , розташована на території садівничого товариства «Волна», м. Ізмаїл, площею 0,062 га, надана для індивідуального садівництва, кадастровий номер 510600000:01:003:0101 згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.11.2018 року, № 4494, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області; - автомобіль марки TOYOTA CARINA, 1992 року виписку, д/н [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2021 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті, [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 63461938 від 06.02.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] є його брат [PERSON] , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029533918 від 11.02.2021 року складеного відносно [PERSON] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029534189 від 11.02.2021 року складеного відносно [PERSON] . Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Так, [PERSON] будучи спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті брата [PERSON] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 06.02.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] відноситься [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] підтверджений поясненнями свідка [PERSON] допитаною в судовому засіданні. Більш того, вищезазначений факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджується довідкою наданою головою правління С/Т «Волна» від 03.12.2022 року за № 22, згідно якої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] дійсно постійно проживали в садовому домі № [NUMBER] , садівничого товариства «Волна», останні роки до смерті [PERSON] , з яким вони проживали однією сім`єю фактичним шлюбом, вели спільне господарство, мали один сімейний бюджет. Враховуючи вищевикладене судом було встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вже було встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved