Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), в обґрунтування якого вказала, що 04.01.2021 о 17.20 год в с.Рівне Покровського району Донецької області на автодорозі Покровськ-Мирноград відповідач, керуючи вантажним автомобілем SCANIA P410, номерний знак [NUMBER] , у порушення Правил дорожнього руху скоїв наїзд на припаркований автомобіль, в якому вона перебувала в якості пасажиру, в результаті чого вона отримала легкі тілесні ушкодження. 17.09.2021 кримінальне правопорушення, внесене за цим фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 120210524100000099 від 01.03.2021 за ч.1 ст.286 КК України, було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, та згідно з постановою Костянтинівського міськрайонного суду від 05.11.2021 відповідача було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відразу після ДПТ її було доставлено до травматологічного відділення КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» (далі - Мирноградська ЦМЛ) з діагнозом множинна поєднана травма тіла: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій волосяної частини голови, забій шийного, грудного відділів хребта, правого передпліччя, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 04.01.2021 по 14.01.2021, та продовжила лікування після виписки з лікарні з 14.01.2021 по 25.01.2021. Також у зв`язку з отриманою травмою вона проходила додаткові обстеження у ПП «Лікувально-діагностичний центр м.Краматорськ». За час лікування на придбання медичних препаратів та проведенні обстеження вона витратила 11318 грн 10 коп. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона тривалий час страждала на постійний головний біль та біль в шийному і грудному відділі хребта, що внесло негативні зміни в її життя, а саме: фізичні незручності, тимчасову відірваність від активного соціального життя, зниження та нестійкість настрою, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, тривогу. Крім цього вона турбується з приводу витрачених коштів, оскільки її єдиним джерелом доходу є заробітна плата в розмірі 7300 грн та на її утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , яку вона виховує самостійно. Оскільки винуватим в ДТП є відповідач вона просить суд стягнути з нього на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 11318 грн 10 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час і місце слухання справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи на час ухвалення цього рішення не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ухвали суду від 20.01.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.01.2021 близько 17.20 год в с.Рівне Покровського району Донецької області на автодорозі Покровськ-Мирноград сталося зіткнення вантажного автомобіля «SCANIA P410», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом «Smitz», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , із задньою частиною автомобіля марки «Lada Largus», номерний [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого пасажир автомобіля марки «Lada Largus» [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Порушене за цим фактом ДТП кримінальне провадження № 12021052410000099 від 01.03.2021 за ч.1 ст.286 КК України закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення згідно з постановою слідчого Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області від 17.09.2021 (а.с.6-7). З тексту цієї постанови також вбачається, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України. Підставою для закриття кримінального провадження стало те, що потерпіла [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, які виключають склад кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2021 [PERSON] визнано винуватим у вказаній ДТП, в результаті чого його було піддано адміністративному стягненню за ст.124 КУпАП (а.с.8-9). Згідно із історією хвороби № 47/07 та листком непрацездатності серії АДТ № 793155 від 14.01.2021 [PERSON] 04.01.2021 була доставлена швидкою медичною допомогою до Мирноградської ЦМЛ, де вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 04.01.2021 по 14.01.2021 із діагнозом: множинна поєднана травма тіла: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій волосяної частини голови, забій шийного, грудного відділів хребта, правого передпліччя. Вказану травму позивач, як пасажир легкового автомобілю, отримала внаслідок ДТП, яка сталась 04.01.2021 о 17.13 год. З 15.01.2021 по 25.01.2021 позивач продовжила лікування амбулаторно. Під час лікування були використані ліки: етамзилат, кетолонг, омез, ронацид, венокор, аскорбінова кислота, неміт. Позивачу рекомендовано носіння ворітника Шанца, МРТ шийного відділу хребта, консультація нейрохірурга, фізіо-функціональне лікування (а.с.10, 16). Відповідно до Консультаційного висновку лікаря-нейрохірурга ПП «Лікувально-діагностичний центр» [PERSON] від 16.02.2021 [PERSON] звернулася зі скаргами на часті головокружіння, та їй було встановлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта на тлі остеохондрозу шийного відділу хребта з нестабільністю в сегментах С3-С5, розвитком синдрому хребта артерії з вестибуло-атактичними порушеннями. Позивачу рекомендовано медикаментозне лікування на протязі одного місяця (бетасерк, міорікс, мідокалм, бифрен), розтирання шийного відділу хребта мазями, носіння ворітника Шанца (а.с.11). Згідно із довідкою фізичної особи-підприємця [PERSON] в її медичному центрі ФЛ-П 05.01.2021 була проведена комп`ютерна томографія шийного відділу хребта і головного мозку [PERSON] . Вартість огляду 2000 грн (а.с.18) Відповідно до наданих позивачем фіскальних чеків від 04-07.01.2021, 09.01.2021, 11.01.2021, 11-12.01.2021, 15.01.2021, 19.01.2021, 20.01.2021, 16.02.2021, 18.02.2021, 10.03.2021 на придбання визначених та рекомендованих ліків та лікарських засобів, здійснення МРТ та консультацію спеціаліста позивач [PERSON] витратила загалом 7968 грн 10 коп. Відповідно до прибуткового касового ордеру від 04.01.2021 позивачем здійснено добровільний внесок на підтримку та розвитку Мирноградської ЦМЛ в сумі 1350 грн 00 коп. (а.с.17). Позивач має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦКУкраїни шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Оскільки згідно із постановою суду доведено винуватість відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася 04.01.2021, суд вважає, що між неправомірними діями останнього, який керував джерелом підвищеної небезпеки, та завданою позивачу, як пасажиру транспортного засобу, шкодою, наведеною у позові, є причинно-наслідковий зв`язок, а тому відповідач є відповідальною особою перед позивачем за спричинену шкоду. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на лікування в сумі 11318 грн 10 коп., до складу яких включені внески до благодійного фонду лікарні в сумі 1350 грн, які не підлягають компенсації, оскільки не є обов`язковими, вносяться особою за її добровільною згодою і не відносяться до витрат на лікування. Натомість понесені позивачем витрати на лікування у розмірі 9968 грн 10 коп., які підтвердженні наданими суду доказами, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.4 ст 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті. Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала легкі тілесні ушкодження, а тому розумно припистити, що в результаті цього зазнала фізичного болю та страждань. Отримані ушкодження викликали і душевні хвилювання за стан свого здоров`я. Особа перебувала на лікуванні (стаціонарному та амбулаторному), що призвело до вимушених змін в її життєвих стосунках. З позицій доктрини природного права, осереддям якого і є принципи справедливості, розумності і добросовісності, а також визначення життя людини, її здоров`я та людської гідності найвищими суспільними цінностями справедливим слід вважати присудження найбільших компенсацій у зв`язку з моральною шкодою, завданою каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Враховуючи характер, обсяг, тривалість зазнаваних позивачем страждань, у тому числі фізичних, ступень тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, те, що отримане позивачем ушкодження здоров`я заважало їй вести повноцінний спосіб життя, вимагало від неї додаткових зусиль для його організації, потребувало продовжувати лікування, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає обґрунтованою визначеною позивачем суму грошової компенсації моральної шкоди в 10000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки позивач відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цією категорією позовів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній сумі позовних вимог у розмірі 930 грн 00 коп. На підставі ст.ст.23, 1187 ЦК України,

Outcome: partial