Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати спільним сумісним майном подружжя автомобіль марки Mitsubishi Grandis, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] та залишити в володінні та користуванні [PERSON] , а також стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію Ѕ (половини) вартості вищевказаного автомобіля в розмірі 111900,00 грн. При цьому посилається на те, що сторони по справі перебуваючи в зареєстрованому шлюбі придбали спірний автомобіль, який є їх спільною сумісною власністю та який перебуває у користуванні відповідача і між ними виник спір щодо поділу вказаного транспортного засобу. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, з підстав, викладених у ньому та просили його задовольнити, а представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26.08.2006 року. Під час шлюбу сторін, а саме 08.09.2018 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль Mitsubishi Grandis, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05.10.2022 року спірний автомобіль був проданий відповідачем за 200000,00 грн. та зареєстрований за [PERSON] . Згідно висновку експерта №27 транспортно-товарознавчої експертизи від 14.10.2022 року, проведеної за заявою позивача, середньо-статистична ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Grandis, 2005 року випуску, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 2378 см3 аналогічного автомобіля, зареєстрованого в обласному центрі, станом на 31.10.2022 року, без урахування технічного стану, з урахуванням середньостатистичного пробігу складає 230514,00 грн. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України\~від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду\~від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Судом встановлено,\~що автомобіль Mitsubishi Grandis, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] ,\~проте відповідач відчужив його без згоди позивача, як іншого із подружжя, не в інтересах сім`ї та не на її потреби, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості Ѕ частини спірного транспортного засобу. Позовна вимога про залишення спірного автомобіля у володінні та користуванні відповідача, не підлягає до задоволення, оскільки вказане майно відчужене відповідачем третій особі у встановленому законом порядку. При визначенні вартості спірного майна суд виходить з вартості, зазначеної у договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 05.10.2022 року, яка становить 200000,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація Ѕ частини спірного транспортного засобу у розмірі 100000,00 грн. Вартість Ѕ частини спірного транспортного засобу у розмірі 111900,00 грн., зазначена у позовній заяві, не підтверджена належними та допустимими доказами. Наданий позивачем висновок експерта №27 транспортно-товарознавчої експертизи від 14.10.2022 року, не є належним доказом дійсної його вартості, оскільки вказаний висновок складений без огляду спірного автомобіля та без урахування його технічного стану і пробігу. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial