Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

31 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2016 року. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось через неможливість спільно вирішувати поточні проблеми, виконувати сімейні обов`язки, взагалі існувати разом як сім`я. Сімейні стосунки припинені близько 2 років тому та більше не поновлювались. Позивачка наполягає, що подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник позивачки адвокат Ярмак С. В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. Надіслані [PERSON] судові повістки про виклик у судове засідання на 26 жовтня 2022 року та на 05 грудня 2022 року відповідач отримав, про що міститься відповідний запис в графі «Вищезазначене поштове відправлення, поштовий переказ вручено» та наявний підпис про отримання. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області актовим записом № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 січня 2016 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Також, судом встановлено, що підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, про що у позовній заяві зазначила позивачка, проти чого не надав заперечень відповідач. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка не має, наполягає на неможливість спільно вирішувати поточні проблеми, виконувати сімейні обов`язки, взагалі існувати разом як сім`я, внаслідок чого подальше перебування у шлюбі неможливе. Відповідач жодних заперечень проти доводів позивачки суду не подав. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивачки про необхідність розірвання шлюбних відносин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved