Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі по тексту - Позивач, [PERSON] ), звернулася до суду ізвимогами до [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач) про спростування недостовірної інформації. В своєму позові Позивач просить визнати недостовірною, такою, що завдає їй шкоди честі, гідності та ділової репутації інформацію поширену [PERSON] шляхом публікації на його особистій сторінці у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook», а саме висловлювання - «... Новости из дурдома… В этом году в Днепре с празником детей будет поздравлять Миссис Санта - трансвестит и Санта - Клаус АТОшник….Для миссиcСанты в городе открыли специальную приемную. Так решила помочь детям специалистка фонда ООН в сфере народонаселення в Украине [PERSON] …», зобов`язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, яка була поширена ним шляхом публікації на його особистій сторінці у загальнодоступній соціальній мережі « Facebook », у той же спосіб, в яким вона була поширена, а саме оприлюднити на особистій сторінці [PERSON] у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі його резолютивну частину, стягнути з [PERSON] на її користь 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її особистих немайнових прав та судовий збір. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києвавід16.02.2021відкритопровадження у справі та визначено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання, судове засідання призначено на 15.04.2021 року. 15.04.2021 року було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 06.09.2021 року. 06.09.2021 року було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 03.02.2022 року. 03.02.2022 року сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, судове засідання відкладено на 27.04.2022 року. 27.04.2022 року сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, судове засідання відкладено на 27.09.2022 року. 27.09.2022 року було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 13.12.2022 року. В судове засідання Позивач не з`явилась, у своїй заяві підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Стаття 13 гарантує наявність у національному праві засобу правового захисту для забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції. Рекомендація Rec (2004)61259. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 297 ЦК України зазначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти ви знання цінності кожної фізичної особи, як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ за № 1від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Відповідно до абзацу першому п.9 того ж Пленуму зазначено, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична особа або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Способи судового захисту гідності та честі передбачені ст. ст.16, 277 Цивільного кодексу України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] розмістив пост на своїй особистій сторінці у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» до якого було додано фотографія, а саме висловлювання - «... Новостииздурдома… В этом году в Днепре с празником детей будет поздравлять Миссис Санта - трансвестит и Санта - Клаус АТОшник…. Для миссиcСанты в городеоткрылиспециальнуюприемную. Так решила помочь детям специалистка фонда ООН в сфере народонаселення в Украине [PERSON]…». Позивач вважає, що зазначена інформація не відповідає дійсності, принижує її честь, гідність як жінки, матері та особистості, а також її ділову репутацію, оскільки формує негативний імідж щодо неї як громадської діячки та публічної особи. Позивач є засновницею та Головою Громадської організації «Пані Патронеса», метою діяльності якої є допомога жінкам та дітям, постраждалим від домашнього насильства за ознакою статі. Згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування інформації. Згідно вищевказаної норми закону, його об`єктивною стороною передбачено одночасну наявність таких складових елементів, як недостовірність поширеної інформації та її порушення особистих немайнових прав потерпілої особи (негативний зміст). У розумінні згаданих норм, негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному, політичному житті, і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. В свою чергу, Позивачем не доведено в процесі судового розгляду, що поширення інформації, порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Разом з тим, позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, для розгляду його заяви в повному та всебічному обсязі, не було заявлено клопотань про витребування доказів про належність вказаної сторінки у загальнодоступній соціальній мережі «Facebook» саме [PERSON] , та про те ким саме було розміщено інформацію, яку Позивач вважає недостовірною, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви. Тому, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди слід відмовити. На підставі ст.ст. 15, 16, 23, 201, 275, 277 ЦК України,

Outcome: dismissed