Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 26 вересня 2022 року і до 30 червня 2025 року (за умови продовження навчання) та стягнуто з [PERSON] у дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору. 15 грудня 2022 року надійшла заява представника позивача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення, в якому представник просила суд постановити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, а саме: витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000, 00 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що по даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат з наступних підстав. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розділити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи в рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу. Так, за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] укладено Угоду про надання правової допомоги від 26 вересня 2022 року з адвокатом Ремез К.І.(а.с.20). На підтвердження понесених судових витрат стороною позивача надано суду договір про надання правової допомоги(а.с.63), додаткову угоду №1 до угоди про надання правової допомоги від 26 вересня 2022 року(а.с.64), акт про виконання робіт за угодою про надання правової допомоги від 26 вересня 2022 року(а.с.65), довідкою щодо оплати(а.с.66) та квитанціями №31 від 26 вересня 2022 року та №73 від 14 грудня 2022 року(а.с.66). Таким чином, з огляду на вищенаведені положення закону, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача у даній справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та ухвалення в цій частині додаткового рішення суду.

Outcome: approved