Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Маркової Ю.В., звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09 березня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 09 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 101 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між позивачем та відповідачем на теперішній час не склалось, кожен з подружжя має різні уявлення про шлюбно-сімейні відносини. З початку 2021 року між сторонами стали виникати конфлікти. Спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різність культурних цінностей. З початку 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що буде суперечити інтересам подружжя. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення виявлених недоліків позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з`явились. 28.11.2022 року від представника позивача адвоката Маркової Ю.В., за письмовим договором про надання правової допомоги, надійшло до суду, зареєстроване в канцелярії, клопотання в якому просить позовні вимоги задовольнити, провести розгляд справи у відсутності представника позивача та позивача. 08.12.2022 року від позивача [PERSON] надійшла до суду, зареєстрована в канцелярії, заява в якій останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, розгляд справи провести у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про місце розгляду справи судом в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 36) - не з`явилась, причин неявки суд не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань, відзову або заперечень проти позову, зустрічного позову відповідач до суду не надала. Згідно вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому, у відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі того, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 09 березня 2007 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 101 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене вище та встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved