Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливки В.І. про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець» та протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979 позивач заселена до двохкімнатної кооперативної квартири площею 27,01 кв. м і кухнею на [ADDRESS] . Пайові внески за дану квартиру позивач сплатила повністю. 01.06.2022 з метою оформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна позивач звернулась до державного реєстратора Тернопільської міської ради. Проте рішенням державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки В.І. № 63801816 від 08.06.2022 зупинено розгляд заяви позивача про державну реєстрацію права власності у зв`язку з тим, що документи подані реєстратору не в повному обсязі, а саме відсутні документи, що підтверджують введення в експлуатацію самовільно побудованої веранди з підвалом загальною площею 9,6 кв. м. Позивач вважає, що рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки В.І. щодо нереєстрації квартири загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , без урахування площі самочинної прибудови є неправомірним і таким, що порушує права позивача. За таких підстав позивач просить визнати за [PERSON] право власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливку В.І. зареєструвати право власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 18.07.2022 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 21.07.2022 представник позивача усунув недоліки позовної заяви. 22.07.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.08.2022 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 18.08.2022 за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 22.09.2022. 22.09.2022 за клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено на 19.10.2022. 29.09.2022 представник відповідача Тернопільської міської ради Дика Т.Ю. подала відзив, у якому заперечила проти задоволення позову та просила у позові відмовити. Відзив обгрунтований тим, що внаслідок здійснення позивачем самочинної реконструкції квартири (прибудови веранди) загальна площа квартири збільшилась на 9,6 кв. м. Під час здійснення державної реєстрації права власності державним реєстратором Тернопільської міської ради Сливкою В.І. встановлено відсутність документу, що підтверджує введення в експлуатацію самовільно побудованої веранди з підвалом загальною площею 9,6 кв. м, а тому зупинено розгляд заяви про державну реєстрації прав. Відповідач вважає, що державний реєстратор Сливка В.І. з дотриманням норм законодавства зупинив розгляд заяви, поданої [PERSON] 19.10.2022 представник позивача адвокат Ярмусь В.Д. подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що пайові внески за квартиру за адресою: [ADDRESS] сплачені у повному обсязі. Позивач впродовж тривалого часу безперервно проживає у спірній квартирі, що, на думку представника позивача, свідчить про те, що державний реєстратор не мав права зупиняти реєстрацію за позивачем вказаного об`єкту нерухомого майна, оскільки квартира саме з такою площею була наявна під час введення будинку в експлуатацію в 1979 році. 19.10.2022 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.11.2022. 17.11.2022 судове засідання відкладено на 14.12.2022 у зв`язку із відсутністю електроенергії у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. У судовому\~засіданні 14.12.2022\~представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Ярмусь В.Д.\~позов підтримав\~з підстав,\~викладених у\~позовній заяві та відповіді на відзив, та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що позивачем державному реєстратору були надані усі документи, які необхідні для проведення державної реєстрації права власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Не заперечував, що позивачем здійснено самочинне будівництво у виді прибудови, однак вважає, що таке будівництво не впливає на державну реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна без урахування площі самочинного будівництва. Пояснив, що невідповідність у документах щодо площі квартири пов`язана з тим, що при здачі будинку в експлуатацію площу квартири не вимірювали, а зазначили згідно з технічними документами. Однак, коли позивач виготовляла технічний паспорт на квартиру, було встановлено дійсну площу житла у зазначеному вище розмірі. У судовому засіданні 14.12.2022 представник відповідача Тернопільської міської ради Дика Т.Ю. позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві, та просила у позові відмовити повністю. У судове засідання 14.12.2022 позивач [PERSON] не з`явилася, приймає участь у судовому процесі через свого представника адвоката Ярмуся В.Д. У судове засідання 14.12.2022 відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливка В.І., належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Так, суд установив, що на підставі рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець», яке затверджено протоколом № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, заселено останні 3 під`їзди дев`ятиповерхового будинку [ADDRESS] сім`ями членів кооперативу та видано ордери на квартири згідно з проведеним жеребкуванням, в тому числі [PERSON] (так у документі) на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Такі обставини підтверджуються архівним витягом з протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, який виданий Державним архівом Тернопільської області Тернопільської обласної військової адміністрації 27.05.2022 за вих. № С-48/04-11 (а.с. 6). Також з довідки приватного малого підприємства «СОВР» № 396 від 10.12.2007 про техніко-економічні показники квартири, виданої члену будівельного кооперативу № 60 [PERSON] (а.с. 6 зв.бік), вбачається, що [PERSON] проживає в кооперативній квартирі [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат житловою площею 27,01 кв. м загальною площею 48,19 кв. м та знаходиться на 1 поверсі. Станом на 01.12.2007 повністю сплачений пайовий внесок і балансова вартість квартири становить 20572 грн. Кооперативний будинок здано в експлуатацію в 1979 році. Так само відповідно до інформаційної довідки приватного підприємства «Благоустрій» № 30 від 25.05.2022 (а.с. 7) станом на 01.12.2007 [PERSON] повністю сплачений пайовий внесок і балансова вартість квартири становить 20572 грн. Також у довідці зазначено, що житлова площа квартири [ADDRESS] становить 27,01 кв. м, а загальна 48,19 кв. м. Стаття 19-1 Закону України «Про кооперацію» визначає, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Поряд з цим з інформаційної довідки ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 331 від 25.05.2022 (а.с. 7 зв.бік) вбачається, що згідно з обліком технічної інвентаризації зальна площа квартири [ADDRESS] становить 57,0 кв. м, а житлова 26,1 кв. м. Площа самочинно побудованої прибудови становить 9,6 кв. м та включена до загальної площі квартири. При цьому без самочинно побудованої прибудови площа квартири становить 47,4 кв. м, у тому числі житлова площа складає 26,1 кв. м. Указані вище обставини підтверджуються також експлікацією приміщень квартири, яка міститься у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-10). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Сливки В.І. № 63801816 від 08.06.2022 (а.с. 5 зв.бік) зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме відсутні документи, що підтверджують введення в експлуатацію самовільно побудованої веранди з підвалом загальною площею 9,6 кв. м. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Так, умови, підстави та процедуру проведення відповідно до\~Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 (далі за текстом Порядок). Згідно з п. 6, 7 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені\~Законом України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Відповідно до п. 81 Порядку у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Пункт 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що розгляд заяви\~про державну\~реєстрацію прав\~може бути\~зупинено державним\~реєстратором,\~зокрема,\~у разі подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством. У разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви (п. 14 Порядку). Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності. Так, Верховний Суд України у постанові від 04.12.2013 у справі № 6-130цс13 сформулював правову позицію, згідно з якою у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. При цьому у постанові від 06.03.2019 у справі № 361/4685/17 Верховний Суд зауважив, що норма ч. 1 ст. 376 ЦК України застосовується також і до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик. Також Верховним Судом у постанові від 15.04.2020 у справі № 307/3957/14-ц звернуто увагу на те, що внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції об`єкт нерухомого майна втрачає тотожність із тим, на який власником було отримано право власності. Аналогічні висновки містить і постанова Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 235/6807/20. Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься у п. 3 Державних будівельних норм В 3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України № 295 від 22.07.2009 (далі за текстом ДБН), відповідно до якого реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників; прибудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку. За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Таким чином за змістом ст. 357, 376 ЦК України, п. 3 ДБН власник може самостійно здійснювати такі переобладнання об`єкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб. Разом з тим з наданих суду доказів встановлено, що квартира [ADDRESS] , набута позивачем на підставі ордеру, отриманого відповідно до рішення загальних зборів членів об`єднаного ЖБК «Надзбручанець», яке затверджено протоколом № 8 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 27.04.1979, зазнала реконструкції внаслідок здійснення прибудови до квартири, яка істотним чином вплинула на її технічні характеристики, зокрема, загальна площа квартири збільшилась на 9,6 кв. м, тобто приблизно на 20 %, створено нові приміщення в квартирі, змінилась як площа забудови так і геометричні розміри квартири. При цьому вказана прибудова не є окремо розташованим об`єктом, а пов`язана із квартирою спільними капітальними стінами та стала її невід`ємною частиною. Таким чином внаслідок самочинного будівництва у вигляді реконструкції квартира [ADDRESS] втратила тотожність із тією квартирою, на яку [PERSON] отримала ордер та за яку сплатила пайові внески. Указане також підтверджується тим, що ордер [PERSON] був виданий на квартиру житловою площею 27,01 кв. м, загальною площею 48,19 кв. м, а на даний час загальна площа квартири буз урахування площі самочинної прибудови становить 47,4 кв. м, у тому числі житлова площа складає 26,1 кв. м, що дає підстави дійти висновку, що реконструкція спірної квартири була здійснена не просто шляхом прибудови веранди з підвалом, а й внаслідок зміни конфігурації та площі самої квартири. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 47,4 кв. м житловою площею 26,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки такий об`єкт нерухомого майна внаслідок самочинного будівництва зазнав реконструкції, а докази того, що позивач набула право власності на квартиру саме такою площею суду не надані. Так само суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зобов`язання державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки В.І. здійснити реєстрацію права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки підстави прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 63801816 від 08.06.2022 узгоджуються з вимогами Порядку та зумовлені обставинами, встановленими судом під час розгляду даної справи. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи ціну позову, яка становить 20572 грн, а також те, що позивачем було пред`явлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, сума судового збору за розгляд цієї справи становить 1984 грн. Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю ІІ групи, якою є і позивач, судовий збір у сумі 1984 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed