Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Посилається на те, що він є власником будинку [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] є його колишньою дружиною. Після розірвання шлюбу вона вирішала переїхати жити до своїх родичів. З того часу відповідачка в утриманні житла участі не приймає, не сплачує комунальні платежі, її особистих речей в будинку немає. 22 січня 2022 року позивач одружився з [PERSON] . Разом з нею та його дітьми від першого шлюбу вони проживають у даному будинку. Наявність реєстрації відповідачки в його будинку не дозволяє позивачу розпоряджатися свої майном на власний розсуд та значно обмежує його законні права, а саме позбавляє його можливості оформити субсидію для оплати комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] ; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача адвокат Поковба Т.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки адвокат Грицак Я.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Хустської міської ради Закарпатської області від 11 квітня 2022 року, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. Також за вищевказаною адресою\~ зареєстрована, але фактично не проживає більше 3 /трьох/ років [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована в будинку, однак більше трьох років там не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хустської міської ради від 11.04.2022 року за №311/02-22. Відповідачка, будучи зареєстрованою у будинку позивача до тепер, порушує його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а також позбавляє права на отримання позивачем субсидії. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідачки [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право користування будинком [ADDRESS] , підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн., слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved