Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «АВАНСАР», треті особи: Приватний нотаріус КМНО Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Борейко Максим Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що в липні 2022 позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження № 69468936, відкритого 21.07.2022 на підставі виконавчого напису № 77190 вчиненого 01.06.2021 привтаним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. Згідно зі спрним виконавчим написом сума заборгованості складає 16 648,88 грн. Позивач зазначає, що природа богу йому незрозуміла, зокрема позивач не укладава договорів ані з ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», ані з ТОВ «АВАНСАР», ТОВ «ФАГОР», а також ФК «ПЛЕЯДА». Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням законодавства, а відта вимушений звернутись до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.08.2022 прийнято справу до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 04.08.2022 ухвалою суду також витребувано у приватного нотаріуса КМНО Остапенка Євгена Михайловича документи та матеріали, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 77190 від 01.06.2021 року щодо звернення стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 16 648,88 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у відзиві просить розглядати справу у його відсутність. Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Борейко М.В. розглянуто заяву стягувача та відкрито виконавче провадження за № 69468936, на підставі виконавчого напису № 77190 виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. Згідно вказаного виконавчого напису стягнуто з [PERSON] грошові кошти на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР», якому ТОВ «ФАГОР» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016, якому в свою чергу ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на підставі Договору факторингу № 1905 від 09.05.2016 вдступлено право вимоги за кредитним довогором № 200434488 від 05.10.2016. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.10.2016 по 28.05.2021 у сумі 4 152,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 746 ,84 грн.- заборгованість за відсотками, 900 грн. - заборгованість за пенею, а в загальному розмірі, врховуючи плвту за вчинення виконавчого напису у розмірі 16 648,88 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Борейко М.В. також здійснено ряд виконавчих дій, та винесено постанови про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Доказів того, що зазначене виконавче провадження завершене, матеріали справи не містять. При вирішенні питання про дотримання приватним нотаріусом Остапенком Є.М. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 01.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 77190, суд виходить з наступного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012 р. N 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Окрім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 Гл. 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 р. N 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку. При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 р. в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 р. в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 р. в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 р. в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 р. в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01 липня 2003 р. в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 р. в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Вивчивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Суду не надано доказів на підтвердження належного направлення боржнику заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості та, відповідно, отримання її боржником. Так, стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчі написи у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, а відтак позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірні виконавчі написи, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, а також те, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути із відповідача на користь держави, зважаючи що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved