Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна частка (пай), площею 4,78 га, яка розташована в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Зазначена земельна частка перебуває в користуванні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на підставі договору оренди землі від 28.12.2009 року, укладеного між нею та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років, з 01.01.2010 по 31.12.2059 року. В порушення умов договору відповідач нарахував, але не сплатив їй орендну плату за 2020,2021 роки, розмір якої після утримання податку становить 7021 грн. 84 коп., що свідчить про систематичність невиконання відповідачем зобов`язання. На час звернення з позовом до суду орендна плата позивачу не сплачена. Позивачка вважає, що систематична несплата відповідачем орендної плати, є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань вона просить розірвати договір, стягнути орендну плату за 2020, 2021 роки в сумі 7021 грн. 84 коп. та витрати по сплаті судового збору. Позивачка та її представник адвокат Сотська С.О. в судове засідання не явилися, проте надали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Вітвіцький Б.О., направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без представника ТОВ "Агрофірма Корнацьких". 08.11.2022, заперечуючи проти позову, представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив у якому зазначив, що у товариства відсутня заборгованість перед позивачкою, адже орендна плата за 2020-2021 р.р., була сплачена уповноваженому представнику позивачки, відповідно до нотаріально-посвідченої довіртності - [PERSON] , так як позивачка не реагувала на вжиті відповідачем заходи щодо її виплати, в зв`язку із наведеним, просив відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив, представник позивача адвокат Сотська С.О. зазначила, що позовні вимоги позивачки підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Вважає, що доводи відповідача про те, що відповідачем вживалися усі необхідні заходи, щодо виплати позивачці орендної плати, є безпідставними та такими, що не звільняють відповідача від обов`язку сплатити орендну плату. Твердження відповідача про те, що він перерахував орендну плату за 2020-2021 р.н., в сумі 8563,22 грн. представнику позивачки за довіреністю - [PERSON] вважає необгрунтованими так як вони не відповідають дійсності, адже при зверненні в касу господарства за отримання орендної плати позивачці було відмовлено, так як вона відмовилась підписати зобов`язання про бажання укласти договір купівлі-продажу земельної частки (паю). Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, відзив, відповідь на відзив, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.03.2001 нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Бойчук С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-300, [PERSON] є власником земельної частки (паю), площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, розташованої в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.7). 28.12.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» був укладений договір оренди землі строком на 50 років, з 01.01.2010 року до 31.12.2059 року, що підтверджується копією вказаного договору. Наведені обставини сторонами не оспорюються. Згідно договору [PERSON] передала відповідачу в строкове платне користування земельну частку (пай), площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, вартістю 40392,33 грн., розташовану в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. З часу укладення договору земельна ділянка [PERSON] перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Пунктом 2.2 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю), що в грошовому вигляді становить 1211,77 грн. Сторони узгодили, що орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі (а.с.11,12). Таким чином, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» зобов`язане щорічно до 26 грудня провести розрахунок по орендній платі, однак із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17.08.2022 вбачається, що орендна плата [PERSON] була нарахована, але не була виплачена: за 2020 рік в сумі 4864,72 грн. без утриманого податку (податок 875,65 грн.); за 2021 рік 3698,50 грн. (податок 665,73 грн.) Товариство стверджувало, що заборгованість перед позивачкою відсутня, так як орендна плата за 2020-2021 р.н., в сумі 8563,22 грн. була виплачена представнику позивачки за довіреністю - [PERSON] . Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, вважає їх необгрунтованими, адже довіреність передбачає вчинення дій в інтересах особи. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що уповноважена особа - [PERSON] передав ці гроші позивачці, а тому суд приходить до висновку, що відповідач - ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не виконало свого обов`язку, щодо виплати позивачці орендної плати. До того ж, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивачки від отримання такої плати, зокрема, що орендодавцю було запропоновано, але вона відмовилась від отримання орендних платежів або орендар вживав інші заходи щодо виплати орендної плати, але не мав можливості її сплатити, у тому числі шляхом внесення коштів за місцем проживання позивачки, або шляхом внесення грошових коштів на депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знав куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання. Під час розгляду справи заборгованість по орендній платі також не була сплачена. Матеріали справи не містять даних про умисне ухилення позивачки від отримання орендної плати та вчинення будь-яких дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати. Відповідно до п. 39 Договору розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно пункту 1 частини першої ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотною умовою договору є також орендна плата. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно правил ст. 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі статтями 3, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24і25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Частиною першою ст. 43 Закону України «Про оренду землі» передбачено обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку у разі припинення договору оренди землі. У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11.10.2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати орендну плату за користування орендарем земельною ділянкою. Відтак, систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Разове порушення умов договору оренди не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Розглядаючи можливість дострокового розірвання договору оренди, слід виходити із приписів та умов самого договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки. Відповідно до змісту ст. ст. 629, 526, 530 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом, установленим ч.1 ст. 651 ЦК, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, для вирішення спору у наданій справі необхідно встановити наявність або відсутність систематичного (неодноразового) порушення зобов`язань орендаря щодо виплати орендної плати та істотність цього порушення в аспекті такого обмеження права орендодавця на одержання благ, визначених договором, яке призводить до втрати інтересу з його сторони на підтримання договірних правовідносин. Судом на підставі наявних доказів встановлено систематичне порушення ТОВ «Агрофірма Корнацьких» умов сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє сторону договору можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже,\~за наведеного,\~суд вважає,\~що наявні\~передбачені законом\~підстави для\~дострокового розірвання\~договору земельної\~частки (паю), укладеного 28.12.2009 між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Корнацьких", площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії МК № 0035527, терміном на 50 років, розташованого в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді 02.03.2010 за № 130 та стягнення з ТОВ "Агрофірма Корнацьких", на користь позивачки заборгованості по орендній платі, в сумі 7021 грн. 84 коп. В силу ст. 141 ЦПК України, понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору, слід покласти на ТОВ "Агрофірма Корнацьких".

Outcome: approved