Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

21.01.2022 року позивач [PERSON] \~через свого\~представника \~адвоката Лобан\~О.В. звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що з 10.06.2020 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Вказав, що позивач та відповідач фактично не розлучені, але не підтримують нормальні шлюбні відносини, тобто не реалізують належні права та обов`язки подружжя, передбачені Сімейним Кодексом. Також зазначив, що позивачем було подано позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач в добровільному порядку відмовився від надання належної матеріальної допомоги на дитину та іноді ухиляється від обов`язків по її утриманню. Також, ігноруючи той факт що позивач знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною, відповідач часто зневажає потребами позивача у грошових коштах. Це не дає змоги позивачу у повній мірі утримувати себе та дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат, передбачених законодавством України по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач немає. Позивач вказав, що матеріальне становище відповідача, враховуючи що він працює заступником відділу у ТЦ Метро, дозволяє йому сплачувати 1/6 від свого грошового забезпечення на утримання позивача. Як відомо позивачу, у вВідповідача відсутні будь-які причини, які б не дали йому змоги сплачувати 1/4 частину свого доходу з грошового забезпечення на утримання дитини та 1/6 частину свого доходу на утримання позивача. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 28.01.2022 року провадження у справі було відкрите за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та копії ухвали невідкладно направлені сторонам по справі. Ухвала суду відразу розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду була доступною для ознайомлення відповідачу. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, народився [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вказаного свідоцтва батьком дитини значиться відповідач, [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з відомостями Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 15.09.2020 р. № 23055-000374142-037-02, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] . Матір дитини не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, додаткового заробітку не має. Позивач стверджує, що дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно з ст. 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини». Частиною 2 названої статті передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За такого, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини, підлягають задоволенню. Суд також вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 984,80 грн. (992,40 грн+ 992,40 грн), у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved