Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», позивач, банк) звернулось до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування позову позивач вказав, що [PERSON] (далі - відповідач) звернулася до AT КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.07.2016 року. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в AT КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговується відповідач. Отже, підписана заява між сторонами відповідно до ст. 634 ЦК України є договором про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитну картку, у подальшому із збільшенням кредитного ліміту до 26000,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, а саме щомісяця повинен сплачувати протягом терміну дії картки. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11.10.2020 року має заборгованість у розмірі 37291,65 грн, яка складається з наступного: 29415,50 грн заборгованість за тілом кредита; в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 29415,50 заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5821,42 грн заборгованість за простроченими відсотками; 1954,73 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 100,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії. За таких обставин позивач вважає, що відповідач своїх зобов`язань по договору не виконала і просив суд стягнути вказані кошти з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була належно повідомлена про час і місце розгляду справи. Від відповідача на електронну адресу суду 14.12.2022 вкотре надійшла заява про відкладення розгляду справи з метою сплати заборгованості за кредитом добровільно. Однак, зважаючи на тривалий розгляд справи, та те, що неодноразовою причиною відкладення розгляду справи мало місце клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з метою надання можливості добровільної сплати заборгованості по кредиту, в той час як жодних доказів, які свідчили б про добровільне погашення заборгованості за кредитом відповідачем не надано, тому суд розцінює таку заяву відповідача як зловживання своїми процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи. В матеріалах справи також наявна заява відповідача про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в частині погашення тіла кредиту. Відзив на позов відповідач не подавала. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю за таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідач по справі, звернулася до AT КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09.07.2016 року. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в AT КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговується відповідач. Отже, підписана заява між сторонами відповідно до ст. 634 ЦК України є договором про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитну картку, у подальшому із збільшенням кредитного ліміту до 26000,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, а саме щомісяця повинен сплачувати протягом терміну дії картки. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. У зв`язку порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11.10.2020 року має заборгованість у розмірі 37291,65 грн, що складається з наступного: 29415,50 грн заборгованість за тілом кредита; в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 29415,50 заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5821,42 грн заборгованість за простроченими відсотками; 1954,73 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 100,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії. Вказані обставини відповідачем не спростовано та підтверджуються матеріалами справи, зокрема, обґрунтованим розрахунком боргу та випискою за договором №б/н станом на 13.10.2020 (а.с. 5-8, 58-60). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В ст. 611 ЦК України вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Щодо клопотання про огляд веб-сайту по вказаній справі,

Outcome: approved