Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Позивачі: [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду з позовом до Відповідачів: [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що після смерті матері позивачів [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, однак, оскільки їм не було відомо про наявність заповіту складеного на їх ім`я від [PERSON] , вони вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори та пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини. Оскільки, про наявність заповіту Позивачі дізнався лише в 2021 року, просять суд надати їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. На підставі зазначеного просять суд визначити [PERSON] та [PERSON] , додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Динівці Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької області. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідачів позов не визнав із викладених у відзиві підстав та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] , в с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Судом також встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт яким заповіла на користь позивачів все своє майно, про наявність якого позивачам стало відомо на початку серпня 2021 року листом приватного нотаріуса Кінащук Н.М. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову справу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено судом, 20 лютого 2018 р., позивачу [PERSON] , від її представника - [PERSON] , було відомо про існування заповіту від імені її матері - [PERSON] , тобто, позивачі по справі були обізнані про наявність такого заповіту. Таким чином, позивачі звернулись до суду 16.08.2021 р., тобто через 3 роки та 6 місяців після отримання дублікату вказаного заповіту замість втраченого. При цьому в позовній заяві останні не вказували час коли вони дізнались про існування даного заповіту. Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом обізнаності зацікавленої особи про порушення своїх прав, відповідних доказів про те, що позивачі після смерті їх матері і по час звернення до суду не знали і не могли знати про наявність вказаного заповіту, ним суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на загальне правило, встановлене ст. 81 ЦПК України про обов`язковість доведення стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своєї вимоги, позивач повинен довести суду той факт, що він не знав та не міг дізнатись про порушення свого цивільного права, чого позивачами в ході розгляду справи зроблено не було. На підставі викладеного, враховуючи, що представником відповідачів заявлена заява про застосування строку позовної давності суд вважає, що в задоволенні позовних вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed