Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

22 серпня 2022 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 17 січня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Самарським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №05. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що подружнє життя не склалося, вони припинили спільне проживання та будь-яке спілкування ще у 2019 році, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що вона назавжди втратила до відповідача почуття любові, довіри та поваги до відповідача. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб. 26 серпня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, а також шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада України», причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними у справі матеріалами, в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 січня 2014 року. Шлюб зареєстрований Самарським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №05. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Також судом\~встановлено,\~що сімейні стосунки подружжям фактично припинено у 2019 році, спільно вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач втратила до відповідача почуття любові, довіри та поваги. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі фактично припинені, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved