Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Хорішківської сільської ради Козельщинського (Кременчуцького) району Полтавської області, у розмірі 3,39 умовних кадастрових гектара в порядку спадкування за законом після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її баба, [PERSON] , яка за життя працювала у СС «Перемога» Козельщинського району Полтавської області, правонаступником якої є ПСП «Житниця», яке припинило свою діяльність. У колективну власність СС «Перемоги» за державним актом було передано землі, які підлягають розпаюванню та майно. Померла [PERSON] отримала лише свідоцтво про право власності на майновий пай. Сертифікат на земельну частку (пай) не отримувала. Позивач вважає, що померла мала право на отримання такої земельної частки (паю), тому це право входить до складу спадщини. В свою чергу, позивач вважає себе єдиною спадкоємицею, оскільки померла проживала на день смерті разом із нею. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.39-40). 26.08.2022 року судом отримано відзив Козельщинської селищної ради та заява про застосування позовної давності. Відповідач вважає, що померла [PERSON] не мала право на отримання земельної частки (паю), оскільки вона померла до видачі Державного акту на право колективної власності та не була включена до додатку до цього акту списку громадян-членів спілки селян «Перемога». Крім цього, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки з моменту видачі державного акту пройшло більше 26 років. Другий відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.68-69). Позивач повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Борзовець О.В. судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві, та застосувати строк позовної давності. Другий відповідач в судове засідання представника не забезпечив. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає\~задоволенню з огляду на наступне. 1.Щодо права на спадкування Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої Козельщинською селищною радою, [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] в своєї онуки, [PERSON] (а.с.18). На ім`я [PERSON] [INFO] , тобто через 6 років після її смерті, Хорішківською сільською радою видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СС «Перемога», ПСК «Житниця» серія [NUMBER] (а.с.16). Відомості та докази щодо особи, яка фактично отримала це свідоцтво сторонами суду не надано. Згідно листа відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.04.2022 року Спілці селян «Перемога» видавався державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ №000961, зареєстрований 28.12.1995 року за №12 відповідно до рішення Хорішківської сільської ради від 06.06.1995 року №4 на площу земель, які передались у колективну власність 4079,8 га, додатком до якого є список громадян членів СС «Перемога»; середній розмір земельної частки (паю) колишньої СС «Перемога» складає 3,39 умовно кадастрових гектари. [PERSON] відсутня у вказаному списку громадян-членів спілки, сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я не видавався (а.с.100). З листа архівного відділу Кременчуцької РДА від 21.09.2022 року вбачається, що у документах сільськогосподарської артілі імені [PERSON] , а з 1957 року колгоспу «Перемога», відсутні відомості щодо прийняття чи виключення з членів колгоспу [PERSON] (а.с.91 на звороті). Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача. В даній справі предметом позову є вимога про визнання права на земельну частку (пай), а підставою успадкування цього права позивачем після померлої [PERSON] шляхом спільного проживання з нею, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до п.п.1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла до [INFO] , то до відносин щодо спадкування її майна, в тому числі щодо прийняття спадщини, застосовуються правила Розділу ХІІ Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Аналогічну позицію наведено в п.1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, по-перше, посилання позивача на ч.3 ст.1268 ЦК України є невірним, по-друге, ЦК УРСР 1963 року, на відміну від ЦК України 2003 року, не передбачає прийняття спадщини шляхом спільного проживання. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодного обґрунтування та доказів щодо прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] способами, визначеними ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, суду не надано. Наявність у позивача свідоцтва про право власності [PERSON] на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СС «Перемога», ПСК «Житниця» серія ПО №190328, по-перше, само по собі не може свідчити про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; по-друге, свідоцтво видано через 6 років після смерті [PERSON] , тобто позивач за жодних обставин не міг прийняти це майно у строк, встановлений ч.2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року. Більш того, з наданої позивачем постанови державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори від 17.11.2022 року вбачається, що позивач звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майновий пай та земельну частку (пай) члена СС «Перемога», належних [PERSON] , не в порядку прямого спадкування, а після смерті сина [PERSON] , [PERSON] (батько позивача), який за твердженням позивача не мав можливості переоформити права на свої ім`я (а.с.87). Таким чином, позивачем не доведено право спадкування майна [PERSON] , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. 2. Щодо складу спадкового майна після померлої [PERSON] . Згідно правової позиції Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №520/11429/17 преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Оскільки судом не встановлено підстав для визнання загального права позивача на спадкування майна після померлої [PERSON] , то суд вважає неможливим надання оцінки складу спадкового майна [PERSON] , заявленого позивачем, в тому числі наявності чи відсутності права [PERSON] на земельну частку (пай) СС «Перемога». Інша позиція створить безпідставну правову судову преюдицію за позовом особи, право якої на позов не доведено. 3. Щодо строку позовної давності Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Верховний Суд України в п.11 постанови Пленуму №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначив, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Оскільки в даному випаду, позивачем не доведено позов по суті, то суд не розглядає заяву відповідача про застосування строку позовної давності. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed