Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

19 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява, відповідно до якої 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за №58482, відповідно до якого стягнуто з боржника, яким є [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість в розмірі 24377,60 гривень. Товариством даний виконавчий напис звернуто до виконання, у зв`язку з чим, 16.07.2021 старшим державним виконавцем Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Слободянюк Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З вказаної постанови, яку позивачка отримала в кінці грудня поточного року їй стало відомо про вчинений виконавчий напис. Відповідачем та третьою особою вказаний виконавчий напис їй не скеровувався. Виконавчий напис вчинено на загальну суму 24 377,60 грн. Однак, як вказує позивач, ніякої позики відповідач не надавав, а вона її не отримувала. Приватним нотаріусом взагалі не перевірений факт отримання коштів, у тому числі наявності чи відсутності заборгованості. Також зазначає, що не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її нею, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, тощо. За таких обставин, вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. 20 січня 2022 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області зупинено старшому державному виконавцю Летичівського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Хмельницькому районі\~Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький)\~Слободянюк Наталії\~Миколаївні стягнення\~по виконавчому напису № 58482 від 11.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» суму в розмірі : прострочена заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн., 19266,00 грн. заборгованість за користування кредитом, 750,00 грн. за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «Веллфін», зупинено розшук майна та вчинення інших виконавчих дій за виконавчим провадженням № 66099841. 21 січня 2022 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням по справі судового засідання. 19 грудня 2022 року представник позивача Губар В. Є. подав письмове клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Представник відповідача ТОВ «Веллфін», будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про що свідчать, зокрема, підписи на рекомендованих повідомленнях, в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідно до відповіді начальника управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №ПІ-К-11-13/745/6.3 від 04 листопада 2021 року, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 №4 та на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку із неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішенням судів, набранням законної сили рішенням судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 07.11.2005 за № 6014 на ім`я [PERSON] , анульовано. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.2\~ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до змісту\~ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до змісту\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 11 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. В порушення ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллфін" не надало в судове засідання документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 58482 від 11 червня 2021 року та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна не надав в судове засідання виконавчий напис № 58482 від 11 червня 2021 року. Таким чином, жодного кредитного чи іншого договору, на підставі якого нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис, та за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, не було надано, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Разом з тим встановлено, що позивач не отримував жодних повідомлень чи вимог від ТОВ «Веллфін» про сплату будь-якої заборгованості. На підтвердження або спростування даних доводів позивача, представник відповідача та третя особа будь-яких підтверджуючих документів не надано, а тому суд вважає, що вони є достовірними. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, судом встановлено, що дійсно виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. від 11.06.2021\~року, зареєстрований в реєстрі за №58482, було вчинено з грубим порушенням вимог щодо встановлення безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі становлять суму розмірі 1362 грн., що складаються з: судового збору за подання позовної заяви - 908 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову 454 грн. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.141 ЦПК України та відсутність правових підстав для звільнення відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 908 гривень за подання позовної заяви та 454 гривні за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. У зв`язку із вищевикладеним та заявою представника позивача Губара В. Є. від 28 квітня 2022 року, у якій він просить суд питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу вирішити після ухвалення судового рішення, та після подачі стороною позивача доказів, які підтверджують розмір цих витрат, суд не вирішує це питання. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved