Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Попелюк В.П., звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі укладений 01 жовтня 2016 року між ним і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» (код ЄДРПОУ 31165007), щодо передачі в строкове платне користування земельної ділянки площею 6,28 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Олексіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5123580400:01:004:0048, скасувавши його реєстрацію, та стягнути з відповідача на його користь 24142,13 грн., з яких 22234,78 грн. орендної плати з врахуванням індексу інфляції, 813,79 грн. 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення, 1093,56 - 3 % річних. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, відповідач належним чином умов вказаних договорів не виконує, що й зумовило звернення позивача до суду з відповідним позовом. (а.с. 1-33) 17 серпня 2022 року ухвалою суду було залишено позовну заяву без руху, та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору. 19.08.2022 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 42,43) 25 серпня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання по справі. (а.с. 53) 11 жовтня 2022 року від представника відповідача, адвоката Ковтун К.В., надійшов відзив на позовну, за змістом відзиву, представник відповідача висловив свої заперечення проти позову. Зазначала, що між позивачем і відповідачем 01 жовтня 2016 року було укладено договір оренди землі укладений, щодо передачі в строкове платне користування земельної ділянки площею 6,28 га, з кадастровим номером - 5123580400:01:004:0048. Також підтвердила, що 02 серпня 2019 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Раліївка» був укладений договір суборенди вищезазначеної земельної ділянки на термін дії договору. Відповідач не має наміру розривати договір оренди з позивачем достроково. Щодо порушення зобов`язання, з боку відповідача по сплаті орендної плати, зазначала, що укладання договору суборенди узгоджується з п. 16 Договору оренди землі від 04.10.2016 року, у зв`язку з чим, обов`язок по сплаті орендної плати на користь позивача, покладений на суборендаря. В свою чергу, позивач відмовився від отримання орендної плати за 2019 і 2020 роки, вчинив це умисно, аби створити перешкоди у законному користуванні земельною ділянкою. На адресу відповідача і третьої особи жодного разу не надходило повідомлень, листів, заяв, скарг стосовно виплати орендної плати. Просила відкласти розгляд справи та надати сторонам можливість врегулювати спір у позасудовому порядку.(а.с. 92-100) 11 жовтня 2022 року ухвалою суду було продовжено строк підготовчого провадження, відкладено судове засідання на 09.11.2022 року. (а.с. 106) 09.11.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 грудня 2022 року. (а.с. 141,142) Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 152). В матеріалах справи міститься заява представника позивача, про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 153) Представник відповідача, адвокат Ковтун Катерина Володимирівна, у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа на електронну адресу [INFO] , а також довідка про доставку смс повідомлення про дату, час і місце слухання справи (а.с. 154,155). Заявка про отримання процесуальних документів в електронному вигляді і заявка про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс повідомлення (а.с. 134, 135). Відповідно положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ТОВ «Раліївка» у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою вручено 23.11.2022 року. (а.с. 151) Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом встановлено, що 01.10.2016 року між позивачем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-АГРО» (далі за текстом СТОВ «ІНТЕР-АГРО») укладено договір оренди землі, кадастровий номер: 5123580400:01:004:0048, площею 6,28 га. строком на 7 (сім) років (далі за текстом Договір). Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193920,00 грн. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладання договору складає 5817,60 грн. (відомостей про перегляд розміру орендної плати матеріали справи не містять). За бажанням Орендодавця розрахунок може бути проведено у натуральній формі або у відробітковому вигляді. Орендна плата вноситься щорічно з 01 серпня по 31 грудня поточного року за який вноситься орендна плата. Відповідно до п. 13 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 37 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою, або рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок грубого невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (а.с. 14-15). Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди без номеру та дати СТОВ «ІНТЕР-АГРО» прийняло, а позивач передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 6,28 га кадастровий номер 5123580400:01:004:0048. (а.с. 16) Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2022 року за № 305495247, право оренди земельної ділянки за Договором зареєстровано в реєстрі речових прав 10.02.2017 року, номер запису про інше речове право 19039028. (а.с. 12-13) 02 серпня 2019 року між СТОВ «ІНТЕР-АГРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Раліївка» (код ЄДРПОУ 30605742) (далі за текстом - ТОВ «Раліївка») укладено договір суборенди землі, кадастровий номер: 5123580400:01:004:0048, площею 6,28 га ріллі (далі за текстом Договір суборенди) і проведено державну реєстрацію іншого речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.06.2020 року, номер запису про інше речове право 36957846. (а.с. 12-13, 17, 18) Відповідно до п.п. 8 і 9 Договору суборенди, суборендна плата на момент підписання договору складає: 800 грн. за 1 га землі повний колендарний рік та вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі коштів через касу підприємства або перерахування на банківський рахунок Орендаря. Суборендна плата вноситься 1 раз на рік не пізніше 30 грудня року, наступного за звітним. Суборендар має право за потреби самостйно виконати зобов`язання орендаря з виплати орендної плати за користування земельними ділянками - їх власникам. Суборендар має право за власний рахунок на підставі наданого Орендарем розрахунку та на його прохання сплатити орендну плату за користування земельними ділянками їх кінцевим власникам. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду Землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до частини першої статті 782 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України)наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд. Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, необхідно виходити з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо виплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, і не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-1932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати, не має правового значення для вирішення цього спору. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Укладаючи Договір оренди, позивач та СТОВ «ІНТЕР-АГРО» погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладання договору складає 5817,60 грн. Орендна плата сплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня поточного року, за який вноситься орендна плата. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193920,00 грн. (п. 5 Договору). Укладаючи договір оренди позивач та відповідач погодили, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі, але відповідач не надав відповідних доказів, які б підтверджували сплату ним орендної плати. Надане представником відповідача копія списку згрупованих поштових переказів електронних (за формою № 103-1), а саме п. 28: кому - « [PERSON] », сума переказу - «4300 грн.», призначення платежу - «орендна плата за користування земельною ділянкою у 2020 році СГ ТОВ «ІНТЕР АГРО» (а.с. 97-99) не підтверджують належне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендних платежів. Відповідно до пунктів 2, 11, 12, 17, 54 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі за текстом Правила), згруповані поштові перекази це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п`ять і більше, що одночасно подаються для пересилання одним відправником; поштові перекази залежно від способу пересилання поділяються на прості (пересилаються мережею поштового зв`язку) та електронні (пересилаються телекомунікаційними мережами); поштові перекази поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом); внутрішні реєстровані поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення в письмовому вигляді, через смс-повідомлення або повідомлення, що підтримуються засобами Інтернету, на вибір користувача; реєстровані поштові перекази подаються для пересилання в об`єкті поштового зв`язку. Згідно пунктів 65, 66, 67, 68, 81 Правил, поштовий переказ у межах України пересилається лише в національній валюті після внесення відправником суми, призначеної для переказу, та плати за його пересилання в готівковій формі чи шляхом безготівкового розрахунку. Поштові перекази юридичних осіб приймаються для пересилання після надходження коштів, призначених для переказу, та плати за їх пересилання на поточний рахунок переказних операцій об`єкта поштового зв`язку ; у разі відправлення згрупованих поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку; список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності); про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові; на внутрішніх згрупованих рекомендованих поштових відправленнях також можуть наноситися відмітки, які свідчать про те, що оплату проведено в повному обсязі ("Плату стягнено"). Такі відмітки наносяться на зазначені поштові відправлення поряд із штриховим кодовим ідентифікатором за умови нанесення дати приймання. Разом з тим, на наданому представником відповідача копії списку згрупованих поштових переказів електронних (за формою № 103-1) відсутні підписи керівника та головного бухгалтера, а також печатка підприємства (в даному випадку відправника переказу), не наданий також розрахунковий документ на список, який підтверджує прийняття оператором поштового зв`язку для пересилання згрупованих поштових переказів, печатка і посада працівника зв`язку, який прийняв згрупований поштовий переказ. Крім того, надана представником відповідача копія платіжного доручення № 1927 від 29 жовтня 2019 року від ЦПЗ № 2 Одеської дирекції АТ «Укрпошта» на користь ТОВ «Раліївка» на суму 12900 грн., з призначенням платежу - «перераховані перекази 5/204 4300,00 [PERSON] ,...» (а.с. 100), свідчить, що ТОВ «Раліївка» перераховувалися кошти на користь позивача у меншому розмірі, ніж це передбачено Договором оренди. Тобто, замість 5817,6 грн. перераховувалися 4300,00 грн., як і у випадку з списком згрупованих поштових переказів електронних (за формою № 103-1), що є неналежне виконання умов договору. Згідно ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. (частина 1) Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. (частина 2) До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. (частина 3) Тлумачення статті 774 ЦК України свідчить, що піднайм (суборенда) - це передача в найм наймачем орендованої ним речі третій особі (піднаймачеві). Договір піднайму по своїй суті є також договором найму, в якому наймач виступає наймодавцем, а піднаймач як наймач. Отже, наймач, будучи стороною в договорі найму, укладає договір піднайму, у якому він сам виступає як наймодавець. Як наслідок ці договори пов`язані між собою як первинний і похідний (додатковий), в силу чого договір піднайму залежить від договору найму. Це зумовлює похідний характер прав піднаймача, зміст договору піднайму в усіх аспектах залежить від змісту договору найму. Відповідач і його представник не скористалися іншими встановленими законодавством способами щодо належного виконання взятих на себе обов`язків зі сплати орендних платежів в повному обсязі, як це передбачено Договором. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання Договору укладеного між ним і СТОВ «ІНТЕР-АГРО» та скасування його реєстрації підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення орендної плати, індексу інфляції, пені в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 13 Договору) і 3% річних (ст. 625 ЦК України), суд зазначає наступне. Щодо вимоги про стягнення орендної плати суд зазначає: в договорі оренди землі сторонами визначено розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки , що на дату укладання цього договору складає 3302,51 грн. Згідно розрахунків наведених позивачем до стягнення підлягає заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за 2019 рік - 7889,73 грн. (Нормативна грошова оцінка 193920,00 грн. х орендна плата у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( п. 9 Договору оренди землі ), що становить 5817,60 грн. + 2072,13 (інфляційне збільшення = 5817,60 x 1,35618 - 5817,60); за 2020 рік - 7514,57 грн. (5817,60 грн. - орендна плата + 1696,97 грн. - інфляційне збільшення); за 2021 рік - 6830,48 (5817,60 - орендна плата + 1012,88 -інфляційне збільшення). Таким чином, відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного і належного розрахунку за користування земельною ділянкою за 2019-2021 роки, нехтує умовами Договору оренди землі, який є його істотною умовою, а позивач - не отримав того, на що розраховував за Договором оренди землі. Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент розгляду справи зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаними. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає за 2019-2021 роки - 22234,78 грн. Отже, вимоги позивача щодо стягнення орендної плати підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення у розмірі 813,79 грн. Відповідно до п. 13 Договору оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 (одна сота) відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином, не сплативши орендну плату у строки, визначені умовами договору (з 01 серпня по 31 грудня) відповідач повинен сплатити пеню визначену договором в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, як це передбачено умовами Договору. Здійснивши перевірку розрахунку, в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення. Але, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в сумі 813,79 грн. (сума заявлена позивачем). Стосовно позовних вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу у сумі 1093,56 грн. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Доказів виконання зобов`язання СТОВ «ІНТЕР-АГРО» матеріали справи не містять. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Суд перевіривши розрахунок, зазначає що він є невірним. Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3 % річних від простроченої суми, яка підлягає задоволенню становить 833,43 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з урахуванням розрахунків здійснених судом в сумі 833,43 грн. Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав. Крім того, стороною позивача представлене документальне підтвердження понесених ним судових витрат, які слід стягнути на його користь з відповідача. Судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 1984,80 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп., а всього 7984 грн. 80 коп., відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача. Стороною відповідача по справі не було надано суду жодних клопотань чи заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідно до частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України.

Outcome: partial