Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, котра продовжує навчання, у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, до завершення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 19.09.2012 шлюб розірвано, в подальшому донька проживала з нею. На даний момент донька навчається на денному відділенні в Державному торговельно-економічному університеті на контрактній основі та в Київському національному лінгвістичному університеті, при цьому самостійно позивач не має можливості повністю забезпечити потреби та оплату навчання, оскільки проживає з батьками похилого віку. 19.05.2022 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху у звязку з недотриманням її нормам ч. 4, 5 ст. 96 ЦПК України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2022 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 30.06.2022 ухвалою суду постановлено подовжити строк розгляду справи. Ухвалою суду від 09.09.2022 постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Від відлповідача 06.10.2022 надійшов до суду відзив, у відповідності до якого заперечує щодо викладеного у позовній заяві, зазначає про те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі, при цьому дружина знаходиться на останніх тижнях вагітності та повністю перебуває на утриманні відповідача. Зазначає також про те, що несе тягар матеріальної відповідальності за матірю, котра є людиною похилого віку, а відтак просить визначити розмірі аліментів у сумі 2 500 грн. В судовому позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні виомоги позов визнав частково, заперечував щодо стягнення аліментів у розмірі ј частки від усіх доходів, при цьому зазначив, що погоджується оплачувати 2 500 грн. щомісячно до припинення навчання. Третя оосба в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2001, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.09.2012. Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2004. Встановлено, що дитина проживає з позивачем, що не спростовано стороною відповідача. Третя особа- [PERSON] навчається з 01.09.2021 на денному відділенні Державного торговельно-економічного універститету на контрактній основі до червня 2025, що підтверджується Довідкою від 13.05.2022 за № 92,. Також, [PERSON] , є студенткою 1 курсу денної форми навчання, педагогічного факультету романо-германської та української філології Київського національного лінгвістичного університету (IV рівень акредитації); період навчання з 19.09.2022 по 30.06.2026. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітня дитина сторін у справі навчається у вищих навчальних закладах та потребує матеріальної допомоги, при цьому відповідачем не заперечувався такий факт і необхідність надання дитині матеріальної допомоги. В процесі розгляду справи відповідачем не заперечувалось і щодо обов`язку утримувати доньку та вимоги позову визнає частково, а саме в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. Судом, при визначенні розміру аліментів, враховано рівень доходів відповідача, зокрема у відповідності до довідки про доходи, виданої Філією Куренівське тролейбусне ремонтне - експуатаційне бюро, [PERSON] займає посаду водія тролейбуса, при цьому загальна сума доходу за період з січня 2022 по листопад 2022 складає 183 539,37 грн. Також, відповідач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.11.2022. Слід зазначити про те, що доводи відповідача щодо утримання матері похилого віку не знайшли свого об`єктивного підтвердження в процесі розгляду справи, а отже не можуть братись до уваги при ухваленні рішення по суті справи. Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі ј частки від усіх його доходів щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. Отже, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач несе тягар відповідальності по утриманню ще однієї дитини 2022 року народження, має незначний дохід, що унеможливлює сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі визначеному позивачем. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/6 чстини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн., від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial