Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки в порядку регресу в розмірі 9596,80 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.01.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Honda», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Honda», реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3811416 в АТ «СК «АРКС». Постановою Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/14746/20-п від 03.07.2020 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, КУпАП. Потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт №ARX2633168 від 08.10.2020 та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9596,80 грн. Сума виплаченого страхового відшкодування становить 9596,80 грн та підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У встановлений ухвалою строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.01.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Honda», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Honda», реєстраційний № [NUMBER] . Вина водія [PERSON] у настанні ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/14746/20-п від 03.07.2020. Згідно змісту вказаної постанови, водій [PERSON] залишив місце ДТП; [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Honda», реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3811416 в АТ «СК «АРКС». Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Honda», реєстраційний № [NUMBER] , є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Встановлено, що потерпіла особа звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт №ARX2633168 від 08.10.2020. На підставі вище зазначеного страхового акту, ПрАТ «СК «АРКС» 09.10.2020 здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 9 596 грн. 80 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 09.10.2020. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ОСЦПВВНТЗ) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Honda», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 13.01.2020. Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 9596,80 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved