Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну ділянку площею 0,850 га, з яких 0,250 га, кадастровий номер 6824287700:01:006:0055, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та 0,600 га, кадастровий номер 6824287700:01:006:0054, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №01127, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 жовтня 1996 року на підставі рішення Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №15 від 21 жовтня 1996 року. Вказує, що являється спадкоємцем батька, оскільки дружина останнього і відповідно його мати [PERSON] відмовилась від спадщини. Наразі він не має змоги оформити свої спадкові права на заявлену земельну ділянку через наявні виправлення в правовстановлюючому документі при зазначені адреси її розташування, у зв`язку з чим йому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Сторона позивача подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила справу розглянути без їх участі. Представник відповідача визнала позов, просила справу розглянути у її відсутності, про що подала відповідну заяву. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 33 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2015 року Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. У відповідності до даних довідки Старокостянтинівської ЖЕК виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області б/н від 2016 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] , в склад його сім`ї входив син [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між батьком та сином підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сєвєроморським міським відділом ЗАГС Мурманської області РРФСР 30 жовтня 1978 року. За даними матеріалів спадкової справи № 23/2016, заведеної [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 15 квітня 2016 року вбачається, що спадкоємцем за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] являється його син [PERSON] , який вже оформив свої спадкові права на інше спадкове майно. Дружина спадкодавця та відповідно мати позивача [PERSON] відмовилась від спадщини та від виділення Ѕ частки в спільному майні подружжя. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 0,850 га в межах згідно з планом, з яких 0,250 га - для обслуговування житлового будинку (згідно кадастрового плану: кадастровий номер 6824287700:01:006:0055, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,600 га - для ведення особистого підсобного господарства (згідно кадастрового плану: кадастровий номер 6824287700:01:006:0054, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), що розташована по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №01127, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 28 жовтня 1996 року на підставі рішення Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №15 від 21 жовтня 1996 року. Листом [PERSON] , приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області, від 11 березня 2021 року за №18/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлену земельну ділянку після смерті [PERSON] в зв`язку з наявністю виправлення при зазначенні її місця розташування, що виключає можливість дотриматись п.4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», де виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускаються, тому правовстановлюючий документ із виправленням не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ лист від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на вищевказане земельну ділянку відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, відсутній спадковий спір, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивача не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивач не наполягав на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачем.

Outcome: approved