Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-14 00:00:00

26.10.2020 року позивач АТ «МЕГАБАНК», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між [PERSON] та АТ «Мегабанк» було укладено кредитні договори: кредитний договір №4-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) від 14.01.2019 р., згідно з яким позивач надав позичальнику кредит у сумі 16816.14 грн. терміном повернення 13 січня 2022 року зі сплатою 15 процентів річних; кредитний договір №138-007-850-2-19-Г (з ануїтетними платежами) від 13.06.2019 р., згідно з яким позивач надав позичальнику кредит у сумі 12331.84 грн. терміном повернення 10 червня 2022 року зі сплатою 10 процентів річних, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених договорами, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором (п.1.1., 1.2.). Пунктом 1.4 кредитних договорів передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється ануїтетними платежами. Видача відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою з рахунку та заявою про видачу готівки. Починаючи з 01.10.2019 року відповідачем порушуються строки та умови сплати платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п.2.11 цього договору (0,1% річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород відповідач сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.6.3 цього Договору. З 02.03.2020 року відповідачу встановлена процентна ставка у розмірі 0,1% річних по кожному кредитному договору. Відповідно до п.6.3 кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розміні 45 процентів від суми кредиту. Таким чином, загальна сума вимог позивача до відповідача за кредитними договорами становить 40 542 грн. 20 коп., а саме заборгованість за Кредитним договором 1: - сума залишку кредиту у розмірі 10812.08 грн.; сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 01.11.2019 по 31.08.2020 року включно - 555.10 грн..; сума залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з листопада 2019 року по березень 2020 року включно у розмірі 2648.55 грн.; суми штрафу в розмір 7567.26 грн. та заборгованість за Кредитним договором 2 станом на 11.09.2020 року, а саме: - сума залишку кредиту у розмірі 11086.32 грн.; сума нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період з 01.11.2019 по 31.08.2020 року включно - 381.31 грн.; сума залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з листопада 2019 року по березень 2020 року включно у розмірі 1942.25 грн.; суми штрафу в розмір 5549.33 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 09.02.2021 року представником відповідача - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. На обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що позивач встановивши у кредитних договорах сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, за які саме послуги, що надаються відповідачу,сплачується комісія, адже вона була порахована та відповідача було зобов`язано сплачувати дані кошти фактично з моменту укладення договору ще до моменту виникнення заборгованості по договору. Вважають відсутніми правові підстави для стягнення з відповідача суми залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з листопад 2019 року по березень 2020 року включно в розмірі 2648.55 грн. за кредитним договором № 4-007-850-2-19-Г від 14.01.2019 року та суми залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з листопада 2019 року по березень 2020 року включно у розмірі 1942.25 грн. за кредитним договором № 138-007-850-2-19-Г від 13.06.2019 року. Також зазначив, що не згідні з вимогами позивача про нарахування та стягнення штрафу в розмірі 45% відповідно до п.6.3 Кредитного договору 1 в розмірі 7567.26 грн. та Кредитного договору 2 в розмірі 5549.33 грн. Зазначив, що відповідач за період з 14.01.2019 року по 24.10.2019 року зобов`язаний був внести ануїтетні платежі за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами в розмірі 5398.86 грн. тоді як сплатив значно більшу суму у розмірі 13000.00 грн., яка покриває ануїтетні платежі до жовтня 2022 року включно, по кредитному договору 1, та 3655.00 грн., замість 1660.82 грн. по кредитному договору 2, за період з 13.06.2019 року по 24.10.2019 року ануїтетні платежі до серпня 2022 року включно, що підтверджується наданими доказами. Вважають, що станом на 28.02.2022 року була відсутня заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами, а отже і відсутні правові підстави для нарахування передбаченого п.6.3 Кредитних договір штрафу. В судове засідання представник позивача не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомили. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача та його представника неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Мегабанк» укладенні кредитні договори. Так, 14.01.2019 року укладено кредитний договір №4-007-850-2-19-Г (з ануїтентними платежами), відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит у сумі 16816.14 грн. терміном повернення 13 січня 2022 року зі сплатою 15 % річних, а позикодавець погодився з умовами, про що свідчить власноручний підпис [PERSON] (а.с.7-8) З заяви [PERSON] від 14 січня 2019 року вбачається, що вона отримала від ПАТ «МЕГАБАНК» кошти в сумі 16816.14 грн. (а.с. 12). Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором які позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Кредит надається на споживчі цілі, шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Згідно п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Пунктом 3.2.3 кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежу (ануїтетні платежі та відповідні комісійна винагороди) за Договором та передбачених Договором умовах. Також, п.2.12 кредитного договору зазначено рахунок для повернення кредиту, сплати процентів, штрафу, комісії та пені. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1 -го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що в разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комесйної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим Договором не витрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процента ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому п.2.11 Договору (0.1% річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтет них платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.6.3 Договору. Відповідно до п.2.8. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 3.15 % від суми Кредиту, яка сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного періоду. Пунктом 6.3 договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту Згідно п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Також, судом встановлено що між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] , 13.06.2019 року укладено кредитний договір №138-007-850-2-19-Г (з ануїтентними платежами), відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит у сумі 12331.84 грн. терміном повернення 10 червня 2022 року зі сплатою 10 % річних, а позикодавець погодився з умовами, про що свідчить власноручний підпис [PERSON] (а.с.10-11) З заяви [PERSON] від 13 червня 2019 року вбачається, що вона отримала від ПАТ «МЕГАБАНК» кошти в сумі 12331.84 грн. (а.с. 13). Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором які позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Кредит надається на споживчі цілі, шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором. Згідно п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Пунктом 3.2.3 кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежу (ануїтетні платежі та відповідні комісійна винагороди) за Договором та передбачених Договором умовах. Також, п.2.12 кредитного договору зазначено рахунок для повернення кредиту, сплати процентів, штрафу, комісії та пені. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1 -го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що в разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комесйної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим Договором не витрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процента ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому п.2.11 Договору (0.1% річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтет них платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.6.3 Договору. Відповідно до п.2.8. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 3.15 % від суми Кредиту, яка сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного періоду. Пунктом 6.3 договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту Згідно п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Незважаючи на взяті на себе за кредитними договорами зобов`язання, [PERSON] належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого загальна заборгованість по кредиту становить: 40542.20 грн., що складається з: заборгованості за кредитним договором №4-007-850-2-19-Г від 14.01.2019 р. в розмірі 10812.08 грн., залишок нарахованих та несплачених процентів - 555.10 грн.; залишок нарахованої та несплаченої комісії - 2648.55 грн.; штраф за кредитним договором 7567.26 грн.; заборгованість за Договором №138-007-850-2-19-Г від 13.06.2019 р. в розмірі 11086.32 грн., залишок нарахованих та несплачених процентів - 381.31 грн.; залишок нарахованої та несплаченої комісії - 1942.25 грн.; штраф за кредитним договором 5549.33 грн. Відповідно до наведених розрахунків вбачається, що відповідачем порушено терміни сплати кредиту та процентів по кредитному договору. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення договору, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов`язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Підписавши кредитні договори 14.01.2019 року та 13.06.2019 року, [PERSON] погодилася з метою їх використання та встановленими умовами, отриманням кредиту, в подальшому погашала кредитну заборгованість, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, та не зверталася до банку з приводу роз`яснень положень договорів чи надання іншої інформації з приводу виконання зобов`язань, не заявляла жодних претензій з приводу умов договорів, не скористалася своїм правом на відкликання своєї згоди на укладення договорів протягом встановленого законом строку, а навпаки, отримала кредитні кошти та користувалася ними. Доводи відповідача [PERSON] про відсутність правових підстав для стягнення з неї суми залишку нарахованої та несплаченої комісії, відповідно до п.2.8 кредитних договорів та стягнення відсотків, згідно з п.6.3 кредитних договорів, суд вважає безпідставними, оскільки під час розгляду справи суду не надано доказів на спростування правомірності правочину. Так, під час укладення кредитних договорів [PERSON] діяла свідомо, враховуючи власні інтереси, добровільно погодилася з його умовами, Крім того, в день підписання кредитних договорів відповідачка отримала їх примірники, та протягом 14 днів з дня отримання кредиту мала можливість відмовитися від даних послуг, що передбачено п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», проте цього не зробила та використала кредитні кошти на свій розсуд. Обов`язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов`язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Передбачений п.6.3 договору розмір штрафу за порушення виконання зобов`язання - 45 процентів від суми кредиту узгоджений сторонами та не перевищує визначений п. 5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, розмір - понад 50 відсотків вартості продукції. Оскільки позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, утворилась заборгованість перед банком, яка і підлягає до стягнення на користь кредитора. Таким чином, суд встановив наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. 00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №2576_19 від 20 жовтня 2020 р. року.

Outcome: approved