Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

16 листопада 2022 року до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 57 530 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача подав заперечення на заяву представника відповідача щодо стягнення з позивача судових витрат. Зазначаючи, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 57\~530 грн. є необґрунтованою, оскільки договір про надання правничої допомоги між адвокатом Розмошем Владиславом Івановичем та [PERSON] не містить визначення вартості однієї години робити адвоката, а тому відсутні підстави, які б підтверджували, що вартість однієї години по підготовці документів, які виконувалися в період з 31 серпня 2021 року по 18 липня 2022 року, становить 5\~000 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд заяви у його відсутність, просив відмовити в задоволенні заяви. Представник відповідача подав заяву про розгляд заяви у його відсутність за наявними у матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 07 листопада 2022 року Вишгородським районним судом Київської області прийнято рішення у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, яке частково задоволено. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 2 та 3\~ст. 270 ЦПК України\~заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частин першої - шостої\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог\~ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, інтереси відповідача [PERSON] в суді представляв адвокат Розмош В.І., що діяв на підставі договорів про надання правничої допомоги від 31 серпня 2021 року та 18 липня 2022 укладених між [PERSON] та [PERSON] , та ордером серії АІ №1213834 від 04 лютого 2022 року виданого останнім. Виходячи з вартості 5\~000 грн. за одну годину роботи, адвокатом розраховано витрати на правову допомогу в розмірі 57\~530 грн. згідно поданого про це акту виконаних робіт від 07 листопада 2022 року.. Беручи до уваги складність справи, яка розглядалася за правилами загального позовного провадження, розмір ціни позову (626\~330 грн.), обсяг поданих представником відповідача заяв по суті справи, клопотань з процесуальних питань, їх значення та вагомість для розгляду справи, обсяг реально виконаних процесуальних дій за участю адвоката й час безпосередньо витрачений в судових засіданнях (14 червня 2022 року 1 год. 1 хв. та 14 липня 2022 року 16 хв.), суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та повинен становити 40\~000 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково та з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] стягнуто заборгованість в розмірі 524\~150 грн., то відсоток задоволених судом позовних вимог [PERSON] становить 83,5% від пред`явленого позову (524\~150 грн. * 100 % / 626 330 грн.). Виходячи з викладеного, понесені відповідачем витрати на оплату правової допомоги підлягають стягненню з позивача пропорційно до задоволених судом позовних вимог в розмірі 6 600 грн. (40 000 грн. * 16,5% / 100%). Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення поданої заяви та необхідність стягнення з позивача [PERSON] понесених відповідачем на правову допомогу в розмірі 6 600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial