Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить : - встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0375 га, що знаходиться безпосередньо у землекористуванні [PERSON] , відповідно до часток кожного із співвласників; - встановити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, що перебуває у власності [PERSON] , між [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), згідно варіанту фактичного користування (Додаток 1) висновку експертного дослідження №493/21 судового експерта Лазарчук Віліслави Віталіївни від 29.06.2021 року; - стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються з судового збору та вартості експертного дослідження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 02 жовтня 2014 року їй на підставі договору купівлі - продажу належить 33/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Співвласниками вказаного домоволодіння є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташована належна їй частина житлового будинку, часткою 33/100 розміром 0, 0421 га знаходиться у спільному землекористуванні сторін по справі та не передана їй у власність. 20.03.2015 на підставі рішення сорок четвертої сесії шостого скликання Житомирської міської ради №881 вона отримала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою її подальшої приватизації. 03.05.2018 між позивачем та відповідачами було підписано угоду про встановлення порядку землекористування та поділу земельної ділянки для виготовлення відповідної документації [PERSON] 09.12.2020 на засіданні комісії з вирішення земельних спорів при Житомирській міській раді прийнято рішення про формування земельної ділянки в [ADDRESS] , загальною площею 0,1277 га. Відповідачі не підписують договір (угоду) про порядок використання та розпорядження вказаною земельною ділянкою, не погоджують межі земельної ділянки, що є необхідним для приватизації її частки земельної ділянки. У зв`язку з неможливістю вирішення вказаного питання в добровільному порядку, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Житомирську міську раду. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 26 липня 2022 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, витребувано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 жовтня 2022 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання, призначене на 12 грудня 2022 року о 14 годині 00 хвилин, сторони та інші учасники справи не прибули. Позивачка подала до суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі відзивів на позовну заяву не подавали. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідачів за їх зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи - Шевчук Н.А. подала до суду клопотання, відповідно до змісту якого розгляд справи просить провести без участі представника Житомирської міської ради. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивачки [PERSON] на ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу частини житлового будинку, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. За змістом п.1.1. договору [PERSON] передала у власність (продала), а [PERSON] прийняла у власність (купила) 33/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки №307088380 від 11.08.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності наступним особам: [PERSON] 51/100 частка, [PERSON] 33/100 частки, [PERSON] 16/100 частки. Рішенням сорок четвертої сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 20.03.2015 №881 Про надання дозволу громадянам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном/зміна цільового призначення, надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1345 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п.66 додатку до рішення). Згідно витягу з протоколу №14 засідання комісії з вирішення земельних спорів при Житомирській міській раді від 29.10.2020 вирішено: погодити межу земельної ділянки по [ADDRESS] ; розробнику документації із землеустрою відкоригувати кадастровий план земельної ділянки вилучивши під`їзд до земельної ділянки по [ADDRESS] та сформувати земельну ділянку площею - 0,1277 га. У відповідності до договору (угоди), розробленого ТОВ Підприємство Житомирземпроект від 18.02.2021 про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою загальною площею 0,1277 га за адресою: [ADDRESS] , у фактичне користування гр. [PERSON] визначено 0,0375 га (в тому числі спільне користування - 0,0026 га; частка 33/100 - 0,0421 га), спільне користування - 0,0052 га. Вказаний договір [PERSON] та [PERSON] не підписано. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Суд зважає на те, що по тексту позовної заяви позивачем допущено описку в частині по батькові відповідача [PERSON] , що не впливає на вирішення судом даного позову. Згідно зі статтями 317, 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд, і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом статті 358 ЦК України: 1. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. 2. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. 3. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. 4. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до частини 1,2 статті 88 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Згідно з частиною 4 статті 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частинами другою статті 120 ЗК України (в редакції чинній на день набуття позивачкою права власності на частин житлового будинку) передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ч.4 ст.120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (далі - Постанова) зазначено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. 03 травня 2018 року між [PERSON] , який діє від імені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено заяву, справжність підписів в якій засвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., відповідно до змісту якої досягнуто згоди про порядок користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1362 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що складено і підписано угоду про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки. Згідно вказаної угоди у фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 0,0695 га. Отже, співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою в частині користування такою земельною ділянкою площею 0,1362 га [PERSON] . Згідно висновку експертного дослідження №493/21 за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 29.06.2021 щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , складеного судовим експертом Лазарчук Віліславою Віталіївною на замовлення [PERSON] , експертом на розгляд суду винесено можливий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , згідно фактичного користування з врахуванням нотаріально посвідченої угоди від 03.05.2018, де є відхилення від ідеальної частки між співвласниками даного будинковолодіння. У вказаному висновку зазначено наступне: - площа земельних ділянок згідно ідеальних часток співвласників будинковолодіння [ADDRESS] від площі 0,1277 га, має становити: [PERSON] - 0,0651 га (51/100 ід.ч.), [PERSON] - 0,0422 га (33/100 ід.ч.), [PERSON] - 0,0204 га (16/100 ід.ч.); - у фактичному користуванні співвласників будинку знаходяться земельні ділянки, які по площам не відповідають ідеальним часткам земельної ділянки: [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0695 га, що на 0,0044 га більше ніж по ідеальній частці земельної ділянки, такий порядок користування погодили співвласники згідно підписаної нотаріальної угоди; [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0375 га, що на 0,0047 га менше ніж по ідеальній частці земельної ділянки; [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0207 га, що на 0,0003 га більше ніж по ідеальній частці земельної ділянки. Положеннями висновку експертного дослідження №493/21 та додатку №1 до нього запропоновано наступний варіант фактичного користування земельною ділянкою в [ADDRESS] : 1) [PERSON] : земельна ділянка 0,0375 га діл.№1 (червоний колір) + діл.№3 (спільний двір -жовтий колір, тобто 0,0349 га [NUMBER] га, з урахуванням площі під будівлями; 2) [PERSON] : земельна ділянка 0,0207 га діл.№2 (синій колір) + діл.№3 (спільний двір -жовтий колір, тобто 0,0181 га [NUMBER] га, з урахуванням площі під будівлями; 3) [PERSON] : земельна ділянка 0,0695 га діл.№4 (зелений колір), з урахуванням площі під будівлями. Зважаючи на вищевикладене, наявність укладеної сторонами угоди про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки від 03 травня 2018 року, що враховано експертом у висновку №493/21 від 29.06.2021, вимогу позивача про встановлення користування земельною ділянкою згідно із запропонованим експертом варіантом, суд дійшов висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , згідно із запропонованим у висновку експертного дослідження №493/21 за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 29.06.2021 варіантом згідно фактичного користування з відхиленням від ідеальних часток між співвласниками будинковолодіння: - [PERSON] виділити у користування земельну ділянку розміром 0,0375 га, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] (на плані червоний колір) площею 0,0349 га (лінія розподілу ділянки проходить по точках 15-16-17-18-19-20-21-39-38-37-40-41-42-43-44-45-46-47-48-49-15) та земельної ділянки № [NUMBER] (спільний двір, на плані жовтий колір) площею 0,0026 га (лінія розподілу ділянки проходить по точках 14-15-49-48-47-11-12-13-14); - [PERSON] виділити у користування земельну ділянку розміром 0,0207 га, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] (на плані синій колір) площею 0,0181 га та земельної ділянки № [NUMBER] (спільний двір, на плані жовтий колір) площею 0,0026 га; - [PERSON] виділити у користування земельну ділянку площею 0,0695 га, що складається із земельної ділянки № [NUMBER] (на плані зелений колір). Щодо вимоги позивачки встановити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, що перебуває у власності [PERSON] , між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно із ч.ч.1,2 ст.55 Закону України\~«Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України\~«Про землеустрій» , технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок. Технічна документація із землеустрою\~щодо поділу\~та об`єднання\~земельних ділянок\~включає: а)\~пояснювальну записку; б)\~технічне завдання\~на складання\~документації,\~затверджене замовником\~документації; в)\~кадастрові плани\~земельних ділянок,\~які об`єднуються\~в одну\~земельну ділянку,\~або частини\~земельної ділянки,\~яка виділяється\~в окрему\~земельну ділянку; г)\~матеріали польових\~геодезичних робіт; ґ)\~відомості про\~встановлені межові\~знаки на\~межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути. Відповідно до\~ст.198 Земельного кодексу України\~кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи у користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 350/67/15-ц від 20 березня 2019 року вказано, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому\~стаття 198 ЗК України\~лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Тобто, при добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність. Отже, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не є компетенцією суду. Суд розглядає справи по відновленню меж земельної ділянки, тобто спір про поновлення права, яке існувало у разі його можливого порушення. Враховуючи вказані норми та правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 350/67/15-ц, вимога позивача про встановлення судом меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не грунтується на вимогах закону та задоволенню не підлягає. У відповідності до статті 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сплачений нею судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 908 грн. Щодо витрат за проведення експертного дослідження, суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на проведення експертного дослідження, позивачкою [PERSON] до позовної заяви додано: договір на проведення експертного дослідження №103 від 07 червня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємство Житомирземпроект в особі директора Бондаря Сергія Івановича та [PERSON] ; протокол згоди про договірну ціну від 07 червня 2021 року; акт прийому - передачі виконаних робіт по проведенню експертного дослідження на суму 7 036,01 грн. Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139\~ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша\~статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач в відповідач (частина перша\~статті 48 ЦПК України). Отже, положення\~ЦПК України\~встановлюють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки\~статус учасника справи, зокрема сторони у справі,\~особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі. На підтвердження зазначеного також свідчать норми частини сьомої статті 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження у позапроцесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта. Наведений висновок узгоджується із викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21. Враховуюче те, що\~замовлення експертизи та отримання висновку експертного дослідження відбулося за ініціативою [PERSON] до її звернення до суду з позовом, то підстав для відшкодування їй витрат на складення такого експертного висновку відсутні.

Outcome: partial