Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

18.05.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Кагарлицької міської ради Київської області, заінтересована особа, - приватний нотаріус Воловенко Раїса Павлівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання спадкоємцем за законом 4 черги, (а.с., 5 - 7), в прохальній частині якої позивач просив суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Прийняти рішення яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права: - Громадянин [PERSON] (надалі - позивач) звертається з даною позовною заявою до Кагарлицької міської ради Київської області (Відповідач), заінтересована особа приватний нотаріус Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїса Павлівна (надалі - зацікавлена особа) з вимогою про встановлення факту спільного проживання Позивача і померлого [PERSON] однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує наступним. Позивач в червні 2020 року звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області (заінтересована особа приватний нотаріус ГТЮ у Київській області Кагарлицького РТО Воловенко Р.П.) з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] . Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у цивільній справі № 368/657/20 заяву задоволено, встановлено факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. Рішення суду набрало законної сили 20.08.2020 року. За апеляційною скаргою громадянина [PERSON] , як заінтересованої особи, що не брала участь при розгляді справи у суді першої інстанції, постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2020 року, рішення у справі № 368/657/20 про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та померлого [PERSON] , було скасовано та ухвалене нове рішення, яким заяву [PERSON] залишено без розгляду. Підставою для подання [PERSON] апеляційної скарги, були наявність заповіту померлого [PERSON] на його ім`я, який останній склав у 2006 році, а також додаткові твердження апелянта про відсутність підстав для прийняття рішення судом про визнання факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] .. Ухвалою Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.12.2020 року за касаційною скаргою [PERSON] , відмовлено у відкритті касаційного провадження у даній справі. Апеляційний суд, скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву без розгляду зазначив, що у даній справі вбачається спір про право, роз`яснивши при цьому заявникові про його право звернутись до суду з позовом на загальних підставах. Верховний суд в складі Касаційного цивільного суду підтвердив висновки Київського апеляційного суду і визначив, що оскільки під час розгляду цивільної справи № 368/657/20 в порядку окремого провадження, виник спір про право, тому за положеннями частини 6 статті 235 ЦПК України в такому випадку суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Одночасно, заінтересованою особою - [PERSON] , 17 березня 2020 року було подано позовну заяву до Кагарлицького районного суду Київської області про визнання заповіту, який у 2006 році склав на його ім`я померлий [PERSON] дійсним, за якою Кагарлицьким районним судом Київської області відкрито провадження у цивільній справі № 368/306/20 і позов задоволено. Проте, постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2022 року, у позовних вимогах [PERSON] в частині дійсності заповіту, який склав на нього померлий [PERSON] відмовлено в повному обсязі і він втратив статус заінтересованої особи у даних цивільних правовідношеннях. По суті заявлених позовних вимог, Позивач зазначає наступне. [INFO] помер [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] був неодружений, власних дітей не мав. Разом з [PERSON] , на момент його смерті, проживав Позивач, який на той і на теперішній час зареєстрований за зазначеною адресою. Позивач є пасинком померлого [PERSON] , молодшим сином його колишньої дружини - [PERSON] .. Подружжя перебувало в шлюбі з 08.02.1989 року по 21.09.1999 року. На момент укладення шлюбу між подружжям, Позивачу було лише 10 місяців, власного батька він не знав і не пам`ятав, його виростив померлий [PERSON] , який був Позивачу фактичним батьком. Не дивлячись на те, що подружжя розлучилось у 1999 році, вони продовжували проживати разом однією сім`єю за зазначеною адресою. Позивач продовжував проживати разом з вітчимом аж до його смерті [INFO] . Колишня дружина [PERSON] за допомогою Позивача поховали померлого [PERSON] , що підтверджується довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 18.05.2020 року № 216. Позивач, як пасинок що постійно проживав з померлим до його смерті, автоматично прийняв спадщину відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України. В червні 2020 року Позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Раїси Павлівни, проте листом приватного нотаріуса від 16.06.2020 року № 131/02-14 було рекомендовано звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю. У Позивача наявні факти які підтверджують, що Позивач та померлий [PERSON] складали сім`ю, були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, між ними були наявні взаємні права та обов`язки. Так, влітку 2018 році Позивач разом з його товаришем і кумом [PERSON] , [INFO] , який проживає у [ADDRESS] , робили ремонт у будинку, в якому проживали Позивач та померлий [PERSON] , встановлювали двері, вікна (фото та копія пояснення громадянина [PERSON] додаються). Всі будівельні матеріали були закуплені Позивачем напередодні 30.01.2018 року, що підтверджується товарним чеком № 9 від 30.01.2018 року. Свідок [PERSON] попередньо згоден свідчити в суді про зазначені факти, про що представником Позивача буде заявлене відповідне клопотання. Проживання Позивача разом з померлим [PERSON] до часу його смерті, ведення ними спільного господарства, підтверджується також показаннями свідків - сусідів, зокрема громадянки [PERSON] , яка з 1989 року постійно проживає у [ADDRESS] , є сусідкою Позивача, знає його з малечі, була дружня з сім`єю [PERSON] . Громадянка [PERSON] попередньо згодна свідчити в суді про зазначені факти, про що представником Позивача буде заявлене до суду відповідне клопотання. Факт, що пов`язує Позивача спільним побутом з померлим [PERSON] підтверджується також тим, що орієнтовно у жовтні-листопаді 2018 року Позивач у зв`язку з погіршанням стану здоров`я спадкодавця [PERSON] , особисто ним опікувався, викликав швидку допомогу, влаштовував [PERSON] у Кагарлицьку міську лікарню, купляв йому ліки, харчі та провідував його у лікарні. Представником позивача адвокатом Поліщук О.Г, направлено адвокатський запит до Кагарлицької міської лікарні про надання відповідної інформації та копій документів. Відповідь на адвокатський запит буде надано до суду після його отримання. Факт постійного проживання Позивача разом з померлим [PERSON] також підтверджується наступними документами: - випискою з погосподарської книги №2 Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 18.09.2018 № 831; - довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 12.11. 2019 № 1073, - довідкою ВК Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області від 16.06.2020 року № 389, належно завірені копії яких додаються. Правове обгрунтування позовних вимог Позивача. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, Позивач вважає, що письмовими докази, що подаються та будуть подані до даної позовної заяви, а також показаннями свідків, які будуть свідчити при розгляді даної справи повністю підтверджується факт проживання Позивача однією сім`єю з померлим [PERSON] протягом останніх п`яти років до смерті останнього. Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, Позивач повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору ним не вживались. Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, Позивач повідомляє, що заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживались. До позовної заяви додаються всі наявні у Позивача докази згідно додатку до позовної заяви з визначенням належності оригіналу. До позовної заяви не надано доказів щодо перебування спадкодавця [PERSON] в лікарні в період жовтня-листопада 2018 року та опікування ним у лікарні Позивачем, які будуть надані до суду після отримання відповіді на адвокатський запит. Копії доказів в паперовому вигляді завірені в порядку, визначеному законом. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи, складається з витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн.(дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп. Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Outcome: dismissed