Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 15 грудня 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 114230 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у сумі 63021,00 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця Русецької О.О., якою на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 64557494. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням встановленого порядку, не на нотаріально посвідченому договорі і за відсутності доказів безспірності заборгованості за кредитом. Жодних письмових вимог від стягував він не отримував і не має ніякої інформації про наявність у нього кредитного боргу. Процесуальні дії у справі. 26.09.2022 року позовна заява надійшла до суду. 28.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, позов залишено без руху, заяву про забезпечення позову повернуто позивачу. 28.10.2022 року надійшла уточнена позовна заява. 31.102022 року клопотання про забезпечення позову повернуто позивачу. 02.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази по справі. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та копію позовного матеріалу отримав 14.11.2022 року. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Докази на виконання ухвали суду про їх витребування не надійшли. Водночас, з матеріалів позовної заяви, зокрема із документів виконавчого провадження, видно, на підставі якого виконавчого напису приватним виконавцем проводилися виконавчі дії щодо його виконання, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. В зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву, позов розглядається на підставі наявних у справі матеріалів. Фактичні обставини, встановлені судом. 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 114230 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у сумі 63021,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 18.02.2021 року відкрите виконавче провадження № 64557494, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 6302,10 грн. Доказів відступлення до відповідача права вимоги за кредитним договором, укладеним позивачем з будь-яким кредитором, суду не\~надано,\~ухвала суду\~про витребування\~доказів приватним\~нотаріусом виконана\~не була. За твердженням\~позивача,\~повідомлення про\~перехід права\~вимоги за\~кредитним договором\~до нового\~кредитора він не отримував, як і вимогу про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Докази, які були підставою вчинення виконавчого напису № 114230 від 15.12.2020 про стягнення з [PERSON] на\~користь ТОВ\~«ВЕЛЛФІН» заборгованості\~у сумі\~63021,00\~грн., відсутні. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ВЕЛЛФІН» первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи отримував позивач взагалі кредитні кошти від стягувача, чи існує на момент звернення заборгованість, чи не пропущено фінансовою установою строк позовної давності, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості перед стягувачем, не з`ясовано отримання боржником вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. При цьому, суду не надано доказів, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально. Отже,\~оскільки відповідач\~не скористався\~правом на\~поданні відзиву,\~не надав\~суду копій\~документів,\~з якими\~він звертався\~до приватного\~нотаріуса із\~заявою про\~вчинення виконавчого\~напису,\~не довів\~безспірність суми\~заборгованості,\~суд вважає,\~що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим виконавчий напис виконанню не підлягає. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 гривень, сплачена за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved