Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з указаною позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд стягнути з [PERSON] на його користь розмір фізичного зносу замінних складових частин пошкодженого транспортного засобу в розмірі 73152,42 грн., понесені судові витрати на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 3500,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір 908,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 грудня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) на 55 км 400 м. А/Д Н16-Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань транспортного засобу SEAT LEON, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу SKODA OCTAVIA, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого належний йому автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] Чеської республіки, зазнав технічних ушкоджень. Згідно постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 03 березня 2021 року (справа № 707/82/21, провадження № 3/707/180/21) винним в ДТП визнано [PERSON] . Відповідальність водія SEAT LEON, д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4958045 в ПрАТ"СК "Арсенал страхування". Для з`ясування нанесеної матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження № 135/20 від 28 грудня 2020 року, складене судовим експертом [PERSON]. Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлювального ремонту, складає: Свр (вартість відновлюваного ремонту) = Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) = 22225,00 грн. + 18839,85 грн. + 104503,46 грн. = 145568,31 грн. Так як, автомобіль Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] , є 2008 року випуску, тому вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно розраховувати із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Відповідно до автотоварознавчого дослідження № 135/20 від 28 грудня 2020 року коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7. Зважаючи на вище викладене, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу розраховується наступним чином: Сврз (вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) = Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) * (1-ЕЗ(коефіцієнт фізичного зносу) = 22225,00 грн. + 18839,85 грн. + 104503,46 грн. * (1- 0,7) = 72415,89 грн. 11 березня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» позивачу було сплачено частину страхового відшкодування, в розмірі 61451,00 грн. Розмір недоплаченого ПрАТ «Арсенал страхування» страхового відшкодування, являє собою податок на додану вартість та буде доплачений страховиком після закінчення ремонту належного транспортного засобу. Розмір податку на додану вартість складає:72415,89 грн. - 61451,00 грн. = 10874,89 грн. Зважаючи на вищевикладене, на даний час, претензій до ПрАТ «Арсенал страхування» позивач не має. Користуючись своїм правом на відшкодування величини коефіцієнту фізичного зносу, позивач вважає за необхідне, стягнути із винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , розмір фізичного зносу замінних складових частин пошкодженого транспортного засобу, а саме:145568,31 грн.- 72415,89 грн.= 73152,42 грн. При підготовці позовної заяви позивачем було оплачено судовому експерту [PERSON] проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 3500,00 грн. згідно квитанції № 135/20 від 28 грудня 2020 року. Також, згідно договору N 200/21 від 06.05.2021 р. про надання юридичних послуг позивачем було сплачено ФОП " [PERSON] " загалом 5000,00 грн. за надання комплексної консультації з питання правового врегулювання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, підготування та подання до суду позовної заяви з додатками. Дані витрати необхідно вважати судовими, а тому, сплачені позивачем кошти, в розмірі 8500,00 грн. повинні бути компенсовані за результатами розгляду даної справи за рахунок відповідача, а саме винуватця спричинення настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] . 28.09.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та судові витрати покласти на позивача з наступних підстав. Відповідач визнає наведені у позовній заяві фактичні обставини справи у частині того, що відбулася дорожньо-транспортна пригода. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована а ПрАТ "CК"Арсенал страхування", рішенням суду відповідача визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, сплату страховою компанією вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу позивачу у розмірі 61451,00 він також визнає. Однак відповідач не визнає вимоги про стягнення з нього розміру фізичного зносу замінних складових частин пошкодженого транспортного засобу у розмірі 73152,42 грн. та судових витрат. Представник позивача, посилаючись на зміст нормативно-правового регулювання та правові позиції ВСУ вважає, що відшкодування з винного у ДТП водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні здійснюється за умови проведення ремонту автомобіля потерпілого за заміни вузлів, деталей, комплектуючих частин, а не на майбутнє як зазначає у позовній заяві позивач. Позивач не надав доказів щодо здійснення ремонту автомобіля із заміною деталей та його вартості, позовні вимоги без проведення ремонту автомобіля є недоведеними, передчасними і безпідставними. Висновок експерта від 28.12.2020 р. № 135/20 вважає недопустимим доказом, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, у висновку не зазначено, що його підготовлено для подання до суду. Крім того, є недостовірним, оскільки за основу розрахунку ринкової вартості автомобіля взято договір купівлі-продажу, який не є довідковою літературою, а сума придбання автомобіля у договірних правовідносинах може кардинально відрізнятися від ринкової. Також, відповідача не було повідомлено про час та місце огляду транспортного засобу експертом. Вважає, що не підлягають до стягнення з відповідача на користь відповідача судові витрати на правову допомогу, так як договір про надання юридичних послуг складений із ФОП, що чинним ЦПК не передбачено. Натомість, просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. 01.10.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на те, що автомобіль є частково відремонтованим, оскільки на повний ремонт позивач не має коштів. Однак, це не звільняє від матеріальної відповідальності винуватця ДТП. Також вважає, відсутність запрошення відповідача на огляд пошкодженого транспортного засобу не є достатньою причиною для неприйняття судом наданого позивачем звіту як належного та допустимого доказу. Вважає вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу законною та такою, що повинна бути задоволена судом у повному обсязі. 04.10.2022 року на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив, в яких заперечує правові підстави для задоволення позову, наведені у відповіді на відзив, вважає їх безпідставними та необґрунтованими і вважає, що у позові слід відмовити, оскільки відшкодування завданої відповідачем шкоди позивачу в силу ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснила страхова компанія. Умовою для стягнення з винного водія різниці відшкодування є понесення фактичних витрат потерпілим на проведення ремонту автомобіля, а не на майбутнє, як зазначає представник позивача. Доказів на понесення фактичних витрат на здійснення ремонту автомобіля із заміною деталей та його вартості не надав, тому у задоволенні позову слід відмовити. Щодо судових витрат на правову допомогу, вважає, що з відповідача вони до стягнення не підлягають, адже позивачу надавав юридичні послуги не адвокат, а ФОП. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача повністю заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими, передчасними та безпідставними з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у їх задоволенні повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 03.03.2021 року, яка набрала законної сили 16.03.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме судом встановлено, що [PERSON] 18.12.2020 року о 23 годині 20 хвилин на автодорозі Золотоноша-Черкаси-Сміла керував автомобілем марки "Seat Leon", державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки "Skoda Octavia", державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.08.2020 року, власником транспортного засобу "Skoda Octavia", реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, сірого кольору, легковий універсал В є [PERSON] . Згідно висновку судового експерта [PERSON] № 135/20 від 28.12.2020 року за результатами автотоварознавчого дослідження, в якому на підставі заяви [PERSON] поставлено завдання визначити вартість матеріальних збитків, спричинених власнику пошкодженого в результаті ДТП автомобіля вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Skoda Octavia", реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту становить - 145568,31 грн., ринкова вартість транспортного засобу станом на дату ДТП становить 158941,32 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей, які належать до заміни становить -72415,89 грн. Розмір матеріальних збитків, заподіяних у результаті ДТП власнику автомобіля Skoda Octavia реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату ДТП з ПДВ на запасні частини та матеріали складає 72415,89 грн. До вказаного висновку приєднано протокол огляду транспортного засобу № 135/20, фотофіксацію таблиці аварійних пошкоджень КТЗ, документи, що посвідчують право власності на пошкоджений транспортний засіб, витяг із інтернет ресурсу, ремонтну калькуляцію. Згідно квитанції № 135/20 ФОП [PERSON] від 21.12.2020 року, [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 3500,00 грн. за експертне дослідження по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої ДТП. Відповідно до виписки від 26.07.2021 року № GLBEE7G7MIKQEPBG АТ КБ "Приватбанк" по рахунку [PERSON] , 10.03.2021 року на рахунок здійснено безготівкове зарахування ПрАТ "СК "Арсенал страхування" страхової виплати за актом № 109.03079120 -1 у сумі 61451,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Позивач на підтвердження завданої йому матеріальної шкоди у вигляді фізичного зносу замінних складових частин пошкодженого транспортного засобу у розмірі 73152,42 грн. надав до суду висновок судового експерта [PERSON] № 135/20 від 28.12.2020 року за результатами автотоварознавчого дослідження, виконаного на його замовлення. Відповідно до ч. 7 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Ч. 5 ст. 106 ЦПК України визначено, що висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Згідно з ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зазначає, що наданий позивачем висновок експерта суд вважає недопустимим та недостовірним доказом, оскільки експерта не попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Огляд проводився за участю спеціаліста [PERSON] та представника позивача, інша сторона була відсутня, а тому у достовірності огляду є сумніви. Під час розгляду справи клопотання позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи було задоволено двічі. Зокрема ухвалами суду від 22.11.2021 року та 19.07.2022 року у справі призначалась судова автотоварознавча експертиза, проведення якої було доручено екпертам Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Двічі позивача [PERSON] було зобов`язано надати для огляду експерту автомобіль Skoda Octavia, державний номерний знак [NUMBER] . Ухвалою суду від 30.11.2022 року представнику позивача відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи у зв`язку із тим, що клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи судом задовольнялось двічі, та двічі матеріали справи повертались судовим експертом без виконання, у зв`язку із тим, що об`єкт дослідження не було надано позивачем для огляду експерту, та наразі позивач, який має доступ до автомобіля перебуває за кордоном, а автомобіль частково відремонтований, тому позивач не може надати автомобіль для технічного огляду у тому стані, в якому він перебував на момент ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підтвердження понесення відповідачем витрат на правову допомогу представником відповідача надано суду: договір № 01-11/3 про надання правової допомоги від 21.09.2021 року, укладений між [PERSON] та Олійником С.В. ; детальний опис робіт, виконаних адвокатом, а саме: консультація, підготовка відзиву на позовну заяву, підготовка заперечень на відповідь на відзив, участь у судових засіданнях; квитанцію від 21.09.2021 року про сплату 1500,00 грн. [PERSON] адвокату Олійнику С.В., квитанцію від 19.10.2021 року про сплату 3500,00 грн. [PERSON] адвокату Олійнику С.В. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, кількість судових засідань у справі, з урахуванням критерію розумності та реальності розміру витрат, їх необхідності, дійшов висновку, що в даній конкретній справі дійсно відповідачем понесені витрати на правову допомогу, які є співмірними із складністю справи та витраченим адвокатом часом, а тому витрати понесені відповідачем на правову допомогу у сумі 5000,00 грн. слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved