Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиції сторін 24.03.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, вимоги якого уточнила 04.08.2022 року, до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову посилається на те, що з 22.01.2008 року по 22.12.2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого мають два сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу ними набуто у власність квартиру [ADDRESS] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 24.05.2021 року вказана квартира визнана спільною сумісною власністю подружжя. Незважаючи на наявність у неї зареєстрованого права власності, відповідач своїми протиправними діями створює перепони для користування квартирою, не допускає її в квартиру, через що вона з дітьми не має змоги в ній проживати і винаймає інше житло. Домовлятися із нею про порядок користування спільною квартирою відповідач не бажає, зайняв всю квартиру і фактично не визнає її право власності, а також право користування квартирою дітьми. Під час спроб зайти до квартири нею було встановлено, що замок замінено, внаслідок чого я разом із дітьми не маю доступу до кімнат, що нам належить. Ключі від нового замка відповідач надавати відмовляється. Таким чином штучно створені такі умови, які унеможливлюють користування та володіння нею та дітьми нерухомим майном. Дана квартира знаходиться на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, а тому ізольовані приміщення із самостійними виходами обладнати неможливо. А тому, просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити їй в користування житлову кімнату (на плані технічного паспорта № 7) площею 21,5 кв.м. та житлову кімнату (на плані технічного паспорта № 5) площею 21,6 кв.м. для проживання в ній неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; виділити відповідачу в користування житлову кімнату (на плані технічного паспорта № 8) площею 14,1 кв.м., кладову (на плані технічного паспорта № 6) загальною площею 5,5 кв.м. та балкон площею 1,1 кв.м.; у спільному користуванні залишити кухню (на плані технічного паспорта № 4) площею 9,8 кв.м., коридор (на плані технічного паспорта № 1) площею 15,6 кв.м., вбиральню (на плані технічного паспорта № 2) площею 1,8 кв.м., ванну кімнату (на плані технічного паспорта № 3) площею 3,4 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м. 20.07.2022 року судом отримано клопотання про поновлення строку подання відзиву та відзив відповідача на позов, у якомі він вважає, що позов [PERSON] є необгрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дійсно, перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем з 22.01.2008 року, який розірвано судом 22.12.2020 року, від якого у них народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі батько позивача купив їй квартиру, зареєструвавши на своє ім`я, де вона проживає та куди забрала їх синів. З дітьми він ніколи не припиняв спілкуватися, у спірній квартирі діти проживають з моменту проведення ним мінімального ремонту у кімнаті площею 21,6 м. кв. та позначена на плані цифрою 5. Він проживаю у кімнаті площею 21,5 м.кв. на плані позначена цифрою 7. Кімната площею 14,1 кв.м., яка зазначена в технічному паспорті під номером [ADDRESS] , та яку пропонує виділити йому у користування колишня дружина, зачинена, ремонтні роботи там не проводились за браком у нього коштів, про що достеменно знає позивач. Кладова площею 5,5 кв.м. (на плані технічного паспорта № 6) та балкон площею 1,1 кв.м. є приміщеннями загального користування, а тому не можуть бути виділені йому в рахунок його ідеальної долі в квартирі. За бажанням позивача він не заперечує, щоб кімната, площею 14,1 кв.м., яка зазначена в технічному паспорті під номером [ADDRESS] , кладова площею 5,5 кв.м. (на плані технічного паспорта № 6) та балкон площею 1,1 кв.м., які пропонує виділити йому у користування колишня дружина були у користуванні останньої. Ключі від квартири у [PERSON] є, остання має і завжди мала доступ до квартири, оскільки ще до офіційного розірвання шлюбу разом із своїм батьком вивезли із спірної квартири, де вони мали намір проживати сім`єю, абсолютно усі речі, які вони набули в шлюбі, вирвали навіть кухонні меблі, залишивши лише кухонну стільницю, що свідчить про те, що колишня дружина та її батько має безперешкодний доступ до квартири. Ключі від квартири є також у їх старшого сина [PERSON] - підлітка, який вільно приходить до квартири, коли забажає, відпочиває там, навчається, проводить там час із молодшим братом скільки забажає. Буває, що діти живуть із ним тижнями у спірній квартирі, у облаштованій ним їм кімнаті. 23.12.2014 року саме він уклав договір пайової участі у будівництві чотирьохповерхового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення по [ADDRESS] . Після реєстрації права власності на своє ім`я вищезгаданої квартири, почав робити ремонт у останній власними силами та сплачувати усі витрати по утриманню квартири. Позивач жодної копійки витрат на ремонт, утримання квартири ніколи не надавала та не надає, навіть не ставить вимогу про те, щоб їм розділили особовий рахунок по сплаті житлово-комунальних послуг, прагнучи, щоб тягар утримання квартири знову лежав виключно на ньому. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.05.2021 року (рішення набрало законної сили 29.06.2021 року) визнано право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] загальною площею 95,5 кв.м. за [PERSON] та [PERSON] . Позивачем не надано доказів відсутності ключів від квартири, останні не змінювались з моменту здачі квартири в експлуатацію. Також [PERSON] до позовної заяви не додала жодного належного доказу того, що він чинить їй перешкоди у користуванні квартирою і вона не має вільного, безперешкодного доступу до останньої. Вважає, що доводи позивача щодо виділення у користування кімнати їх спільним дітям при визначенні порядку користування спірною квартирою, які також мають право користування квартирою, не заслуговують на увагу, оскільки в порядку статті 358 ЦК України спір про порядок користування житловим приміщенням, яке перебуває в спільній частковій власності, підлягає вирішенню лише між його співвласниками. Ніколи не заперечував та не заперечую проти права користування дітьми належною їм квартирою, більше того, останні там фактично проживають, він створив усі умови для їх комфорту та проживання. Позивач проживає за іншою адресою, не відвідувала спірну квартиру протягом тривалого часу і напевно не знає (не може стверджувати), чи підходять наявні в неї ключі до замків вхідних дверей квартири. Оскільки [PERSON] не надала суду доказів того, що він порушує її права щодо вільного проживання та користування квартирою, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про час, день та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його та позивача відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити, при цьому врахувати, що квартира, у якій на даний час проживає позивач разом з дітьми належить її батькам. У батьків відповідача теж є у власності квартира. Через погрози фізичним насильством зі сторони відповідача, позивач боїться переступати поріг квартири. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій позов не визнав, з підстав, наведених у відзиві, просив відмовити у його задоволенні, розгляд справи провести у його відсутності. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 01.04.2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 год. 00 хв. 04.05.2022 року, яке через неявку учасників справи відкладено на 09 год. 00 хв. 01.06.2022 року, а в подальшому за клопотанням представника позивача на 09 год. 00 хв. 05.08.2022 року, на 11 год. 00 хв. 31.08.2022 року та за клопотанням відповідача на 09 год. 20 хв. 22.09.2022 року. Ухвалою Шепетівського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 22.09.2022 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, приєднано його до матеріалів справи та долучено надані письмові докази. Приєднано до матеріалів справи заяву позивача про зміну предмета позову. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 год 00 хв 25.10.2022 року, який через неявку відповідача відкладено до 11 год. 00 хв. 28.11.2022 року, а через відсутність електропостачання до 09 год. 00 хв. 15.12.2022 року. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Як встановлено в суді та вбачається з заочного рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 гудня 2020 року, яке набрало законної сили 28 січня 2021 року, [PERSON] та [PERSON] з 22 січня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано судом 22 грудня 2020 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2013 року та серії [NUMBER] від 09 квітня 2010 року відповідно. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2021 року, яке набрало законної сили 29 червня 2021 року, визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №288552337 від 06 грудня 2021 року позивачем на підставі вищевказаного рішення суду зареєстровано за собою право спільної сумісної власності на спірну квартиру. За даними технічного паспорту від 29 листопада 2021 року квартира [ADDRESS] розташована на третьому поверсі та складається з трьох кімнат житловою площею 57,2 кв.м. (одна кімната площею 21,6 кв.м, друга кімната площею 21,5 кв.м., третя кімната площею 14,1 кв.м), кухні площею 9,8 кв.м., вбиральні площею 1,8 кв.м., ванної кімнати площею 3,4 кв.м., коридору 15,6 кв.м., кладової 5,5 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 1,1 кв.м., балконом площею 1,1 кв.м. Загальна площа квартири становить 95,5 кв.м. Вказані обставини визнаються також сторонами, в тому числі і те, що їх частки в праві спільної сумісної власності є рівними. На даний час позивач [PERSON] разом з дітьми постійно проживають по [ADDRESS] , відповідач [PERSON] проживає по [ADDRESS] . З заяв по суті справи вбачається, що між сторонами існує спір з приводу користування квартирою. Застосовані норми права Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Непорушність права власності закріплено і в\~статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частин першої, третьої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з вимогами\~ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння і користування майном, що є їхню спільною часткової власністю. Спосіб вираження такої згоди в законі не закріплено. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними входами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки квартири в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (в т.ч. кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). У частині першій\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки учасників справи, викладені у письмових заявах, встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~Матеріали справи не містять відомостей про належність [PERSON] та [PERSON] на праві власності іншого житла, окрім спірного, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, між ними виник спір саме щодо визначення порядку спільного користування квартирою [ADDRESS] , а не її поділу. Даних про те, що вказана квартира може бути поділена співвласниками в окремі квартири в матеріалах справи немає, та сторони на можливість поділу в натурі не вказують. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо спільного користування даною квартирою, тому наявні підстави для визначення судом порядку користування нею. З урахуванням відсутності технічної можливості виділити у користування кожному співвласнику квартири її приміщення у відповідності до їх ідеальних часток у цій квартирі необхідно відійти від відповідності реальних часток ідеальним. Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має їх домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою таку домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При вирішенні вказаної справи також необхідно врахувати те, що відповідач зробив ремонт та проживає у кімнаті площею 21,5 кв.м., діти сторін набули права користування квартирою як члени сім`ї власників та користуються кімнатою площею 21,6 кв.м., позивач та діти мають ключі від квартири. Вказані обставини позивачем не спростовані та доказів на підтвердження доводів про зміну замків до позову не долучено та суду не надано. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що найбільш наближеним до встановленого порядку користування спірною квартирою, а також найбільш наближеним до\~ідеальних часток у праві власності кожного із співвласників на спільне майно,\~є порядок визначений наступним чином: 1) у користування [PERSON] , з якою проживають двоє неповнолітніх синів, необхідно виділити приміщення житлової кімнати, площею - 14,1 кв.м., з балконом площею - 1,1 кв.м., приміщення житлової кімнати, площею 21,6 кв.м.; 2) у користування [PERSON] необхідно виділити приміщення житлової кімнати, площею - 21,5 кв.м. У загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити приміщення кухні площею 9,8 кв.м., приміщення вбиральні площею 1,8 кв.м., приміщення ванної кімнати площею 3,4 кв.м., приміщення коридору площею 15,6 кв.м., приміщення кладової площею 5,5 кв.м., балкон площею 1,1 кв.м. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial