Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2022 року засобами поштового зв`язку звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 711. Позивач та відповідач мають спільну дитину, яка народилася до реєстрації шлюбу, доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони втратили почуття кохання один до одного, мають різні інтереси та погляди на життя. Подружжя з 24 лютого 2019 року припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер та суперечить інтересам сторін. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2022 року, у вказаній цивільній справі визначено головуючим суддею суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 04 листопада 2022 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбуприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі. Заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, натомість засобами поштового зв`язку подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі. Обставини викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та позовні вимоги просив задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 18 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 711 (а.с. 12). Позивач та відповідач мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про поділ майна та місце проживання спільної дитини, що проживає разом з матір`ю. Також, встановлено, що між сторонами з лютого 2019 року фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved