Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа Банк» в якому просить суд: визнати припиненими правовідносини за кредитним договором №800002599 від 06.11.2007, що укладений між [PERSON] та AT «Альфа Банк»; визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором №800002599-И від 06.11.2007, що укладений між [PERSON] та AT «Альфа Банк». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.11.2007 між [PERSON] та AT «Альфа банк» було укладено кредитний договір №800002599, до якого в подальшому сторонами вносились зміни та доповнення, що є його невід`ємними частинами, за умовами якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у розмірі 648 000,00 доларів США, строком до 06 листопада 2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,5 % на рік. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06.11.2007 між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №800002599-И, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. Відповідно до п.3.1. іпотечного договору позивач передав в іпотеку відповідачеві квартиру, що складається із шести кімнат, загальною площею 210,30 кв.м. та житловою площею 129,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 31.01.2019 AT «Альфа Банк» скористався своїм правом позасудового врегулювання спору та в рахунок виконання основного зобов`язання звернув стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», шляхом набуття у власність квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі іпотечного застереження, що міститься в договорі іпотеки №80002599-И від 06.11.2007. Згідно наявної інформації в реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності/довірчої власності: 30142947, дата, час державної реєстрації права власності за AT «Альфа Банк» 31.01.2019 року, 12:56:27. Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-експлуатаційний центр» - звіту про оцінку майна: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 31.01.2019 №848, ринкова вартість майна станом на 31.01.2019 становить 6 295 126,00 гривень. Відповідач 31.01.2019 в порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив забезпечені іпотекою вимоги до позивача за основним зобов`язанням - кредитним договором №800002599 від 06.11.2007 в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №800002599-И від 06.11.2007. Незважаючи на те, що відповідач задовольнив забезпечені іпотекою вимоги за основним зобов`язанням, станом на даний час приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. в межах виконавчого провадження №61851720 здійснюються дії щодо арешту та реалізації всього майна позивача за тим самим кредитним договором №800002599 від 06.11.2007, що призводить до істотних порушень прав та законних інтересів позивача. Право власності на предмет іпотеки було набуто відповідачем 31.01.2019, отже позасудове врегулювання було фактично завершено з моменту державної реєстрації права власності на предмет іпотеки. Позивач зазначає, що внаслідок набуття банком у позасудовому порядку права власності на нерухоме майно (предмет іпотеки) відповідно до укладеного між сторонами іпотечного договору та враховуючи відсутність інших предметів іпотеки за іншими іпотечними договорами, зобов`язання позичальника за кредитним договором є припиненими. На підставі зазначеного позивач просять про задоволення позову. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 20.06.2022 від представника АТ «Альфа-Банк» надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. Позивач не здійснив повного погашення заборгованості за кредитним договором. Наявність заборгованості за кредитним договором, яка не погашена, свідчить що зобов`язання за цим кредитним договором не припинилися. Посилання позивача на те, що AT «Альфа-Банк» задовольнив свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованими та безпідставними, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Предмет іпотеки вибув з власності AT «Альфа-Банк», сторони були повернуті у попереднє становище, достатніх та допустимих доказів виконання зобов`язання у інший спосіб позивачем суду не надано. Строк дії іпотечного договору сторонами не встановлено, кредитор не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки або у будь-який інший спосіб, а основне зобов`язання не є виконаним та не припинилося, тому підстав для припинення зобов`язання та іпотеки немає. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова В.В. пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 06.11.2007 між [PERSON] та AT «Альфа банк» було укладено кредитний договір №800002599, до якого в подальшому сторонами вносились зміни та доповнення, що є його невід`ємними частинами, за умовами якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у розмірі 648 000,00 доларів США, строком до 06 листопада 2017 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 12.5 % на рік. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06.11.2007 між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки №800002599-И, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. Відповідно до п.3.1. договору іпотеки, позивач передав в іпотеку відповідачеві квартиру, що складається із шести кімнат, загальною площею 210,30 кв.м. та житловою площею 129,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/13367/14-ц від 16.12.2014 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №800002599 від 06.11.2007 в сумі 6626371,50 грн та судовий збір в сумі 3654,00 грн. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. від 15.04.2020 відкрито виконавче провадження №61851720 по примусову стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №800002599 від 06.11.2007 в сумі 6626371,50 грн та судового збору в сумі 3654,00 грн. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В. від 29.04.2020 в межах виконавчого провадження №61851720 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] . Позивачем долучено до матеріалів справи звіт про оцінку майна: квартири [ADDRESS] , згідно якого ринкова вартість майна станом на 31.01.2019 становить 6 295 126,00 гривень. Позивач у позові зазначає, що відповідач 31.01.2019 в порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив забезпечені іпотекою вимоги до позивача за основним зобов`язанням - кредитним договором №800002599 від 06.11.2007 в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором №800002599-И від 06.11.2007, тому враховуючи відсутність інших предметів іпотеки за іншими іпотечними договорами, зобов`язання позичальника за кредитним договором є припиненими, в зв`язку з чим просить суд про задоволення позову, на що слід зазначити таке. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За приписами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно наявних в матеріалах справи доказів, позивач не здійснив повного погашення заборгованості за кредитним договором №800002599, укладеним 06.11.2007 між [PERSON] та AT «Альфа банк». Наявність заборгованості за кредитним договором, яка не погашена, свідчить про те, що зобов`язання за цим кредитним договором не припинилися. Оскільки кредит позичальником не погашений, іпотека не є припиненого та є дійсною. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 279199773 від 12.10.2021, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Таким чином, доводи позивача про те, що AT «Альфа-Банк» задовольнив свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Предмет іпотеки вибув з власності AT «Альфа-Банк», сторони були повернуті у попереднє становище, жодних достатніх та допустимих доказів виконання зобов`язання у інший спосіб позивачем до суду надано не було. Умовами договору іпотеки не встановлено строків, у межах яких іпотекодержатель може задовольнити свої вимоги за рахунок предмета в позасудовому порядку. Згідно статті 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено у статті 17 Закону України «Про іпотеку», яка містить виключний перелік підстав такого припинення, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України, зокрема припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, з огляду на те, що строк дії іпотечного договору сторонами не встановлено, кредитор не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки або у будь-який інший спосіб, а основне зобов`язання не є виконаним та не припинилося, таким чином підстави для припинення зобов`язання та іпотеки відсутні. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупність, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено обставин на які позивач посилався при зверненні до суду з даним позов, зокрема наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed