Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою позову вважає те, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради перебуває неповнолітній [PERSON] , як дитина яка потрапила в складні життєві обставини, у зв`язку з ухиленням матері, [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Монастирищенської міської ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав жительки с. Коритня Уманського району [PERSON] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей ВК Монастирищенської міської ради вичерпано всі міри впливу на [PERSON] , а саме проведено ряд профілактичних бесід, неодноразово зобов`язано [PERSON] належно виконувати батьківські обов`язки. Відомості про батька дитини внесені відповідно до . 1 ст. 135 СК України. Нехтування [PERSON] батьківськими обов`язками створює умови, які шкодять інтересам її неповнолітньої дитини, позбавляють її можливості жити в нормальних умовах, отримувати належне виховання та матеріальне забезпечення. Просять позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 всіх видів її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з подання до суду цієї заяви на особовий рахунок дитини. Зобов`язати [PERSON] відкрити особовий рахунок дитині у відділі Державного ощадного банку України для перерахування аліментів.Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 23.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.11.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Бабій І.Г. позовну заяву підтримала повністю та просила позов задоволити так як [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків. Не заперечує проти винесення заочного рішення. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , пояснив що не заперечує проти задовлення позову про позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] , так як остання не виконує своїх батьківських обов`язків щодо його належного виховання, догляду. Відповідач [PERSON] в судове засіданні повторно не з`явилась. Про дату, час та місцерозгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, яка не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення. Заслухавши думку позивача, неповнолітнього [PERSON] , перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 14.07.2006 виконкомом Коритнянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 2 (а.с.3). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00036978090 від 17.09.2022 [PERSON] народився [INFO] відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.4-5). Відповідно до інформації КЗ «Територіальний центр соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом для вирішення ряду птань, з 07.12.2021 по 03.03.2022 [PERSON] проходила курс адаптації та консультації від алко-залежності в ГО «Полум`я Надії» с. Рівець Вінницького району. Де зарекомендувала себе негативно, не пройшла курс до кінця, поїхала додому за власним бажанням. На даний час [PERSON] систематично зловживає алкоголем, умови проживання незадовільні, потреби сина переважно не задовольняються, до опалювального сезону сім`я не готова, [PERSON] лікуватися від алко-залежності відмовляється, на зауваження фахівців КЗ «ТЦ» не реагує та не виконує їх. (а.с.7) . Згідно інформації ДНЗ «Монастирищенський професійний ліцей» від 16.09.2022 про участь матері у вихованні та матеріальному забезпеченні сина [PERSON] , контакту з закладом освіти, де навчається [PERSON] , не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, успіхами в навчанні та проживанні сина в гуртожитку не цікавиться, участь матері в матеріальному забезпеченні сина відсутня (а.с.12). Згідно довідки про проведення бесіди з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] від 16.09.2022 головним спеціалістом служби у справах дітей ВК Монастирищенської м/р проведено бесіду з неповнолітнім [PERSON] , в ході якої він повідомив, що проживає у гуртожитку навчального закладу, на вихідні та у святкові дні приїздить додому, але перебуває у знайомих, так як мати із співмешканцем систематично зловживає спиртними напоями, на його прохання не реагує. Кошти на проживання, одяг та харчування мати не дає. [PERSON] проживає за рахунок стипендії, він не заперечує щодо позбавлення матері батьківських прав (а.с.13). Згідно акта обстеження умов проживання від 16.09.2022, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] , - співмешканець. Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, кухні та веранди. Будинок глинобетонний, обкладений цементною плиткою, занедбаний в аварійному стані, санітарно- гігієнічні норми не дотримуються, продукти харчування відсутні, меблі старі, постільна білизна сіро-болотяного кольору. Опалення пічне, опалювальні матеріали (дрова, вугілля) відсутні, для виховання, розвитку та проживання дитини не створені належні умови, відсутні ознаки проживання неповнолітнього хлопця (а.с.14). Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі Пленум) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 824/03-01-37 від 10.10.2022 з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів дітей, виконавчий комітет Монастирищенської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із складними життєвими обставинами, дитина перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, причина обліку ухилення матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. (а.с.19). Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ч. 5 ст. 19 СК України та в сукупності з іншими доказами доводить підставність позову позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають до задоволення. Судом дійсно встановлено, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина. Крім цього, Пленум в п.18 звернув увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Відповідач не надала суду доказів відсутності її вини в ухиленні нею від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина. Дана обставини свідчать про відсутність у відповідачки інтересу до дитини, відсутність у неї бажання приймати участь у вихованні дитини та про свідоме нехтування нею своїми обов`язками. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідач не будучи позбавленими батьківських прав, належним чином батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини не виконувала, ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, що у відповідності до п. 2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її судом батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина. Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем в позовній заяві. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дітей вважає, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Стаття 167 СК України регулює влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з батьків аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд, з урахуванням обставин справи, матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12.10.2022. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Оскільки, від органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради не надійшло подання про призначення піклувальника над неповнолітнім [PERSON] , суд вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 167 СК України, відповідно до якої якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування, тому суд вважає за необхідне передати [PERSON] , [INFO] , органу опіки і піклування Монастирищенської міської ради, для подальшого влаштування дитини, та доручити представнику органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради відкрити особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду для перерахування аліментів. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial