Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

05.03.2015 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якій, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог, просить суд визнати недійним заповіт від 31 грудня 2008 року, реєстровий № 2048, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л.; визнати спадщину після смерті [PERSON] , що складається з квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,1 кв. м., житловою - 18,7 кв.м., відумерлою; витребувати у власність територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,1 кв.м., житловою - 18,7 кв.м., з володіння [PERSON] ; визнати за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,1 кв.м., житловою - 18,7 кв.м.; встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого це рішення після набрання ним законної сили є підставою для реєстрації Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,1 кв.м., житловою - 18,7 кв.м. В обґрунтування заявленого позову представник Одеської міської ради посилається на те, що 03 серпня 1993 року у [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 03.08.1993 року № 18534, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської ради, виникло право власності на квартиру [ADDRESS] . 31 грудня 2008 року громадянин [PERSON] , [INFO] , який постійний проживав за адресою: [ADDRESS] , помер, номер актового запису про смерть 34. Як зазначає представник позивача, згідно з довідкою за формою № 1 (виписка з домової книги про склад сім`ї), виданої посадовими особами виробничої дільниці № 7 КП «ЖКС «Чорноморський», спадкодавець займав житлову площу, що складається з однієї кімнати 18,6 кв.м., загальною площею - 42,6 кв.м., в шістнадцятиповерховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Час відкриття спадщини - [INFO] . Місце відкриття спадщини - [ADDRESS] . Представник позивача вказує, що майно, що становить спадщину - квартира [ADDRESS] , загальною площею 42,6 кв.м., у тому числі житловою - 18,6 кв.м., що належить спадкодавцю на праві власності. Таким чином, оскільки відсутні спадкоємці за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , у 2015 році Одеська міська рада звернулася до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою. Однак, у подальшому, як стверджує представник позивача, Одеській міській раді стало відомо про існування заповіту на ім`я [PERSON] від 31.12.2008 року, складеного від імені [PERSON] \~на користь [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л., за реєстровим № 2048, відповідно до якого спадкодавець нібито заповів відповідачу квартиру [ADDRESS] . Представник позивача зазначає, що СВ ОМУ ГУМВС України було відкрито кримінальне провадження № 12013170020000660 від 05.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України. Наразі, як вказує представник позивача, у Київському районному суді міста Одеси розглядається кримінальна справа №520/4368/15-к по обвинуваченню [PERSON] у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України. У матеріалах\~вищезазначеної кримінальної\~справи міститься\~угода від\~03.06.2013\~року про\~визнання винуватості,\~якою [PERSON] \~визнала те,\~що в\~червні 2009\~року вона,\~використовуючи завідомо\~підроблений \~документ,\~а саме заповіт, підписаний від імені [PERSON] на її ім`я, завірений приватним нотаріусом Андрющенко Л.Л. від 31.12.2008 року, звернулася до Київського районного суду міста Одеси із заявою про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] Київським районними судом міста Одеси 21.07.2009 року на підставі наданого [PERSON] заповіту ухвалено рішення про задоволення позову [PERSON] і визнано за нею право власності на вищезазначене нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 23.09.2009 року, як зазначає представник позивача, [PERSON] надала вищезазначене рішення Київського районного суду міста Одеси до КП «ОМБТІ та РОН», на підставі якого 21.19.2009 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, Одеська міська рада вважає, що захист прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади міста Одеси у даному випадку можливий шляхом визнання заповіту від 31 грудня 2008 року, реєстровий № 2048, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л., недійсним, визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою та витребування майна у власність територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради з володіння [PERSON] на підставі положень статей 387 та 1277 Цивільного кодексу України. 25.06.2009 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, в якому, з урахуванням зміни та доповнення до позовної заяви, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, складеним 31 грудня 2008 року. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, єдиним спадкоємцем за заповітом є вона - [PERSON] . [PERSON] вказує,\~щозаповіт було складено спадкодавцем та посвідчено Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмилою Леонтіївною 31.12.2008 року. Як зазначає\~ [PERSON] , після відкриття спадщини та у відповідності з вимогами чинного законодавства, вона звернулась із заявою про вступ у спадщину за заповітом до Третьої Одеської державної нотаріальної контори, однак 17.04,2009 року вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в Державній нотаріальній конторі час складання заповіту у заповіті не відповідає часу, який вказано в Спадковому реєстрі, а саме: в заповіті вказано час складання і підписання: 14 годин 00 хвилин, а в Спадковому реєстрі 13 годин 49 хвилин. Крім того, в Спадковому реєстрі в графі: дата та місце народження заповідача вказана дата - [INFO] , помилково вказано рік. Насправді, заповідач 1924 року народження. Враховуючи виявлені\~помилки,\~як вказує\~ [PERSON] ,\~воназвернулась до Приватного нотаріуса, який допустив помилки з метою їх виправлення, нотаріус провів виправлення, але з порушенням п. 5.4.12 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5. Як стверджує\~ [PERSON] , вищевказана помилка не дозволила їй отримати свідоцтво про право на спадщину, спадкове майно спадкодавця, що останній заповів їй складається з квартири [ADDRESS] . З урахуванням\~викладеного,\~у 2009\~році [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом. Так, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року позов [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 05.03.2015 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року по справі №2-4697/2009. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2015 року було задоволено заяву представника Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року по справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2015 року було об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом Одеської міської ради до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна, визнання права власності, та цивільну справу за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмила Леонтіївна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, присвоєно об`єднаній справі №520/3039/15-ц. Ухвалою \~Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2021 року було зупинено\~ провадження\~ по справі\~ за позовом\~ Одеської міської ради до [PERSON] \~ про визнання спадщини відумерлою та за позовом\~ [PERSON] \~ до\~ Одеської міської ради\~ про визнання\~ права\~ власності\~ в\~ порядку спадкування\~ за\~ заповітом\~ до розгляду Київським райсудом\~ м. Одеси\~\~ клопотання про\~ звільнення від кримінальної відповідальності\~ у кримінальному провадженні стосовно [PERSON] , якій повідомлено про\~ підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Ухвалою \~Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2021 року було\~відновлено провадження по справі №520/3039/15-ц за позовом Одеської міської ради до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою та за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою \~Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2022 року було зупинено провадження\~по справі\~№520/3039/15-ц за позовом Одеської міської ради до [PERSON] про визнання спадщини відумерлою та за позовом [PERSON] \~ до\~\~Одеської\~ міської\~ради\~\~про визнання\~\~права\~ власності\~\~в\~ порядку\~спадкування\~\~за заповітом до розгляду Касаційним кримінальним судом касаційної скарги прокурора на ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року стосовно виправданої [PERSON] у справі №520/4368/15-к. Згідно розпорядження керівника апарату Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2022 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 520/3039/15-ц, провадження №2-о/947/49/22. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2022 року було прийнято до розгляду цивільну справу №520/3039/15-ц за позовом Одеської міської ради до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна, визнання права власності, за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмила Леонтіївна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.09.2022 року провадження у справі №520/3039/15-ц за позовом Одеської міської ради до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання спадщини відумерлою, витребування майна, визнання права власності, за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмила Леонтіївна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було поновлено. Призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні 10.11.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 20.12.2022 року представник Одеської міської ради позовні заяви, з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог,\~підтримав у\~повному обсязі,\~просив суд\~їх задовольнити,\~а у\~задоволенні позову\~ [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмила Леонтіївна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом просив відмовити у повному обсязі. У судовому\~засіданні 20.12.2022\~року представник\~ [PERSON] позов\~ [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, а у задоволені позову Одеської міської ради до [PERSON] \~про визнання\~заповіту недійсним,\~визнання спадщини\~відумерлою,\~витребування майна,\~визнання права\~власностіпросив відмовити у повному обсязі. Третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмила Леонтіївна про час та місце підготовчих та судових засідань неодноразово сповіщалася судом належним чином, у підготовчі та судові засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, письмові пояснення або заперечення на позовну заяву не надала. Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши пояснення\~представників сторін,\~проаналізувавши надані\~докази в\~їх сукупності,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позову\~Одеської міської\~ради та\~відмову у\~задоволенні позову\~ [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 серпня 1993 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 4-3834, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 03 серпня 1993 року № 18534, на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) у квартирі [ADDRESS] проживав та був зареєстрований тільки [PERSON] . Згідно заповіту від 31 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмилою Леонідівною, зареєстрованого в реєстрі за № 2048, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: з належного йому майна, квартиру [ADDRESS] , що належить йому на праві особистої власності він заповідає [PERSON] . Цей заповіт складено і підписано о 14 годині 00 хвилин, в приміщенні, що є робочим місцем нотаріуса за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 125, в двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні в справах приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л. за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 125, другий викладений на нотаріальному бланку видається заповідачу [PERSON] . Того ж дня, [INFO] Гречаний [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 02 січня 2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 34. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де було з`ясовано, що час складання заповіту у тексті заповіту не відповідає вказаному в спадковому реєстрі, а також в спадковому реєстрі не вірно вказано дані народження заповідача. На звернення [PERSON] , приватний нотаріус Андрющенко Л.Л. внесла відповідні виправлення до заповіту та спадкового реєстру, але з порушенням Правил ведення нотаріального діловодства. Так, на підставі п. 5.4.12 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 року № 2368/5, дописки та виправлення повинні бути скріплені підписом та печаткою нотаріуса, а також підписами осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, із зазначенням дати внесених виправлень чи дописок. Проте, приватним нотаріусом були внесені виправлення у заповіті, в порушення вказаних правил, оскільки на час виявлення описок та внесення відповідних виправлень, особа, щодо якої вчинялася нотаріальна дія, а саме заповідач - помер. \~ \~ \~ \~ Листом від 17 квітня 2009 року державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Агопян В.О. повідомив [PERSON] про те, що при здійсненні виправлення в заповіті, посвідченому [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 31 грудня 2008 за реєстровим № 2048 від імені [PERSON] , був порушений п. 12. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції юстиції від 31 грудня 2008 року за № 2368/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 року за № 1325/16016: дописки та виправлення повинні бути скріплені підписом печаткою нотаріуса, а також підписами осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, із зазначенням дати внесених виправлень чи дописок. Повідомлено [PERSON] про те, що вона має право звернутися до суду з приводу визнання заповіту дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру під [ADDRESS] . 25.06.2009 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, в якому, з урахуванням зміни та доповнення до позовної заяви, просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, складеним 31 грудня 2008 року. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року позов [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі вказаного заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року, 21.10.2009 року КП «ОМБТІ та РОН» за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . 05.03.2015 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року по справі №2-4697/2009. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2015 року було задоволено заяву представника Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2009 року по справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Судовим розглядом також встановлено, що СВ ОМУ ГУМВС України було відкрито кримінальне провадження № 12013170020000660 від 05.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 358 Кримінального кодексу України. Згідно обвинувального\~акту у\~кримінальному провадженні,\~внесеному до\~Єдиного державного\~реєстру досудових\~розслідувань за\~№ 12013170020000660\~від 05.09.2013\~року,\~затвердженого прокурором\~Одеської місцевої\~прокуратури №1 Третяк О.В., Іванес В.П. обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах. [PERSON] в червні 2009 року, використовуючи завідомо підроблений документ - заповіт підписаний від імені [PERSON] на її ім`я, завірений приватним нотаріусом Андрющенко Л.Л. від 31.12.2008 року, звернулася у Київський районний суд м. Одеси із заявою про визнання права власності на кв. [ADDRESS] , що належала [PERSON] , надавши завідомо підроблений заповіт. 21.07.2009 року Київським районним судом м. Одеси, на підставі наданого [PERSON] заповіту, було винесено рішення про задоволення позову [PERSON] і визнано за нею право власності на кв. [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В подальшому [PERSON] , 23.09.2009 року надала вищевказане рішення Київського районного суду м.Одеси від 21.07.2009 року до КП «ОМБТІ та РОН» на підставі якого 21.10.2009 року на [PERSON] зареєстровано право власності на кв. [ADDRESS] . Дії [PERSON] органом досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа. При цьому, суд враховує, що 03.06.2013 року підозрювана [PERSON] підписала угоду про визнання винуватості. Так, зі змісту вказаної угоди вбачається, що в червні 2009 року [PERSON] , використовуючи завідомо підроблений документ - заповіт підписаний від імені [PERSON] на її ім`я, завірений приватним нотаріусом Андрющенко Л.Л. від 31.12.2008, звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про визнання права власності на кв. [ADDRESS] , що належала [PERSON] , надавши завідомо підроблений заповіт. Київським районним судом м, Одеси 21.07.2009, на підставі наданого [PERSON] заповіту, винесено рішення про задоволення позову [PERSON] і визнання за нею права власності на кв. [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~ У подальшому [PERSON] , 23.09.2009 надала вищевказане рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2009 до КП «ОМБТІ та РОН» на підставі якого 21.10.2009 за [PERSON] зареєстровано право власності на кв. [ADDRESS] . Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в використанні завідомо підробленого документа, [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції КК України 2001 року, що діяла на момент скоєння кримінального правопорушення). Підозрювана [PERSON] під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Крім того, прокурором враховано ступінь і характер її сприяння у проведенні кримінального провадження, ступінь тяжкості підозри, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, оскільки скоєне нею правопорушення не є суспільно небезпечним і не завдало суттєвої шкоди, крім того остання сприяла у швидкому проведенні досудового розслідування. Крім того, [PERSON] , виходячи з вищевикладеного зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; виконувати в повному обсязі покладені на неї судом обов`язки; не вчиняти в майбутньому інших кримінальних правопорушень. Сторони угоди про\~визнання винуватостіпогодились на призначення покарання [PERSON] за ч.3 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., та за ч.4 ст. 358 КК України (в редакції КК України 2001 року, що діяла на момент скоєння кримінального правопорушення) у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Крім того, стягнуто з [PERSON] витрати на залучення експертів при проведенні судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 1 876 гривень 20 копійок. Із запропонованим видом та мірою покарання [PERSON] була згодна. Однак, у подальшому, [PERSON] не визнала себе винною. Вироком Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року обвинувачену [PERSON] визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) та на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України за відсутністю в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, яке їй інкримінується виправдано, за наступних обставин. Визнаючи [PERSON] невинуватою у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та виправдуючи її, Київський районний суд м. Одеси встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Будучи допитаною в ході судового розгляду обвинувачена [PERSON] свою вину в інкримінованому їй злочині не визнала та пояснила що, 17.08.2006 року вона була призначеною на посаду соціального працівника без категорії відділення соціального обслуговування вдома в КУ «Територіальний цент соціального обслуговування пенсіонерів і самотніх непрацюючих громадян Київського району м. Одеси» і згідно графіка обслуговування підопічних, надавала послуги по веденню домашнього господарства, організації надання комунальних, побутових і індивідуальних послуг інвалідові першої груди, самотньому [PERSON] , 1924 року народження, що проживав за адресом: [ADDRESS] . Як вона вважає, що вона на протязі двох років сумлінно виконувала свої обов`язки, щодо підопічного [PERSON] , який був самотнім чоловіком і розумів, що після його смерті належна йому квартира може перейти у власність територіальній громаді. У якості подяки за її турботу, [PERSON] неодноразово говорив що зробить на неї заповіт, оскільки не хотів, щоб його квартира дісталась державі. [INFO] Гречаний [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] вона звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л., для прийняття спадщини за заповітом, оскільки знала, що [PERSON] залишив на неї заповіт. При оформленні свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка розташована за адресом: [ADDRESS] , нотаріус Андрющенко Л.Л. виявила, що при укладанні заповіту, нотаріусом були допущені помилки у часі укладення заповіту, та у році народження [PERSON] . Наявність цих помилок стало підставою для відмови їй нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та нотаріусом було їй рекомендовано звернутися до Київського районного суду м. Одеси із позовом про визнання за нею права власності на квартиру за адресом: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. 21.07.2009 року Київським районним судом м. Одеси, на підставі наданого їй заповіту, було винесено рішення про задоволення її позову та визнання за нею права власності на кв. [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В подальшому, 23.09.2009 року вона надала вищевказане рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2009 року до КП «ОМБТІ та РОН», на підставі якого, 21.10.2009 року, на неї було зареєстровано право власності на квартиру кв. [ADDRESS] . Вона вважає, що заповіт завірений приватним нотаріусом від 31.12.2008 року не був підробленим, тому вона звернулася в Київський районний суд м. Одеси, оскільки в повноваження нотаріуса не входить виправлення помилок на складених нотаріусом документах. Злочин вона не скоювала, просить суд її виправдати. В основу пред`явленого [PERSON] обвинувачення органом досудового розслідування покладено покази свідків [PERSON] , [PERSON] Вадовської [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та надані прокурором в судовому засіданні, документи, на які прокурор посилається як на докази по справі: заповіт; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі; постанову слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про долучення по справі речових доказів; свідоцтво серія [NUMBER] про смерть [PERSON] ; свідоцтво про право власності на житло; лист адресований [PERSON] від державного нотаріуса Третьої Одеської нотаріальної контори Агопян В.О.; рішення Київського районного суду м. Одеси за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, з участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом; судово-почеркознавчу експертизу, проведену Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз; ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09.07.2013 року. Київський районний суд м. Одеси надав оцінку дослідженим ним доказам, покладеним органом досудового розслідування в основу пред`явленого [PERSON] обвинувачення, а саме: покази допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка пояснила, що мешкає по [ADDRESS] , з 80-х років, з 2006 року живе постійно, знала померлого, він жив з дружиною, потім дружина померла і він жив один, дітей не було, він говорив про племінника в м. Москві, стосунки між ними були сусідськими, жили через стінку він жив в 20 квартирі. [PERSON] померла давно, він був інвалід, він отримав поранення на війні, лікувався в шпиталях, були в нього ще інші хвороби. Обвинувачену [PERSON] знає, бачила як вона ходила до нього, носила продукти. Вона приходила раз - два в неділю, приносила сумки. Якщо [PERSON] не було, вона в [PERSON] залишала сумки. Він нічого поганого за [PERSON] не говорив, попереджав, що вона принесе продукти. Він погано себе почував, ходив самостійно, потім вже не міг. Коли [PERSON] помер, вона була вдома з дітьми, в той день [PERSON] вона не бачила у [PERSON] ; покази допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який пояснив, що йому нічого не відомо по цій справі, його батько [PERSON] помер в 2009 році десь в січні, ніяких стосунків майже не було, перед смертю він за ним дивися, поховав його, в батька був цукровий діабет, потім йому відняли ноги, він жив в своєму будинку на вул. Радісній, обвинувачену він ніколи не бачив, батько про неї нічого не говорив. 31.12.2008 року він не бачив батька, йому не відомо куди батько їздив, від [PERSON] ніяких грошей не отримував, [PERSON] йому не відома; покази допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] їй відомий, це людина за якою її мати доглядала, вона працювала у соціальному закладі. На той час вона жила з мамою, з батьком [PERSON] , братом [PERSON] , [PERSON] бачила, допомагала матері возити його в військовий шпиталь, забирала його. На квартирі його не була, не пам`ятає коли він помер. Де була мати 31.12.2008 року не може сказати, вдома її не було, відомо, що [PERSON] зробив заповіт на матір, родинних зав`язків з ним не було, мати за ним доглядала, готувала йому їсти, купувала продукти. Що мати зробила з заповітом не знає; покази допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який пояснив, що в 2012 році працював в юридичному департаменті міської ради, займався цим питанням. Йому відомо, що надійшли документи стосовно квартири, яка відійшла у спадщину, а повинна бути перейти до міської ради. Він керував всі питання стосовно спадщини, надіслав листа стосовно квартири, усі комунальні підприємства та соціальні служби повинні повідомляти про те що померли особи які не мають спадкоємців, через 6 місяців, якщо спадщина не оформлялась то квартира переходить до міськради. На теперішній час він не працює в міській раді. Квартира померлого мабуть була в реєстрі, про те, що не має спадкоємців і людина померла, більше не пам`ятає нічого по справі. Крім того, Київським районний суд м. Одеси в судовому засіданні були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме: заповіт від 31.12.2008 року складений від імені [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Підпис Гречаного О.А. посвідчено та підписано нотаріусом Андрющенко Людмилою Леонтіївною. З тексту заповіту встановлено, що нотаріусом заповіт до підписання прочитано вголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним в присутності нотаріуса. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено; письмову довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ у Київському районі м. Одеси згідно якої [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] ; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 18010705 від 31.12.2008 року, згідно якого до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація заповіту № 46150618 у спадковому реєстрі серія та номер бланка ВМА831551 номер в реєстрі 2048, приватний нотаріус Андрющенко Л.Л., заповідач [PERSON] , дата реєстрації 31.12.2008 року; постанову слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про долучених по справі речових доказів; свідоцтво серія [NUMBER] про смерть [PERSON] , видане 02.01.2009 року першим Приморським відділом реєстрації цивільного стану Одеського міського управління юстиції, згідно якого смерть [PERSON] наступила [INFO] ; свідоцтво про право власності на житло від 03.08.1993 року, видане управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, згідно якого квартира [ADDRESS] належить [PERSON] ; лист, адресований [PERSON] від державного нотаріуса Третьої Одеської нотаріальної контори Агопян В.О. від 17.04.2009 року №2379 Третьої Одеської нотаріальної контори, згідно якого нотаріус роз`яснив їй право звернутися в суд з метою виправлення помилок допущених іншим нотаріусом при здійсненні нотаріальних дій зв`язаних з успадкуванням нею за заповітом майна щодо майна [PERSON] ; рішення Київського районного суду м. Одеси, яким позов [PERSON] до Одеської міської ради, з участю третьої особи - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Людмили Леонтіївни, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; висновок судової-почеркознавчої експертизи № 6711/02 по матеріалам кримінальної справи №052201000030 від 31.05.2011 року, проведений Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз згідно якого експерти повідомляють про неможливість дати висновок щодо питання про те, чи самим [PERSON] чи іншою особою виконано підпис від його імені в наданому на експертизу нотаріально посвідченому заповіті від 31.12.2008 року; ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09.07.2013 року, згідно якої апеляційним судом по даному кримінальному провадженню було скасовано вирок Київського районного суду м. Одеси від 12.03.2012 року, яким раніше [PERSON] було визнано винуватою в скоєнні злочину за ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, а матеріали справи було повернуто прокурору для додаткового розслідування. При цьому, Київський районний суд м. Одеси дійшов висновку про те, що покази допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не доводять факту використання [PERSON] в червні 2009 року завідомо підробленого документу - заповіту підписаного від імені [PERSON] , через що покази зазначених свідків судом не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки в судовому засіданні не спростовані твердження обвинуваченої [PERSON] про те, що вона не скоювала протиправних дій, за які їй пред`явлено обвинувачення по даному кримінальному провадженню. При цьому, будь-які об`єктивні дані які б підтверджували та поза усяким розумним сумнівні свідчили б про вчинення обвинуваченою інкримінованого злочину, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази такої інформації не містять. Так, вироком Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 року обвинувачену [PERSON] визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) та на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України за відсутністю в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, яке їй інкримінується виправдано. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.10.2021 року апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури Третяк О.В. залишено без задоволення. Вирок Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 року, яким [PERSON] визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2001 року) та на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України за відсутністю в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, яке їй інкримінується виправдано залишено без змін. При цьому, апеляційний суд відхилив доводи прокурора про те, що суд допустив вільне трактування висновку судово-почеркознавчої експертизи та вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що висновок почеркознавчої експертизи № 6711/02 від 31.05.2011 року, не може бути покладений в основу обвинувального вироку, оскільки він не підтверджує вину обвинуваченої в скоєнні злочину. Так, згідно зазначеного висновку, в рукописному тексті заповіту рукописний запис про те, що заповіт прочитано і його зміст зрозумілий, виконаний не [PERSON] ,, а іншою особою. Разом з тим, у висновку також вказано, що почерк виконавця досліджуваного запису має деяку природну схожість з почерком [PERSON] , та експерт повідомив, що неможливо дати висновок з питання про те, чи самим [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від його імені у наданому на експертизу екземпляру заповіту. Апеляційний суд відхилив посилання прокурора на примітки до висновку судово-почеркознавчої експертизи, у яких викладена інформація про стан здоров`я [PERSON] , оскільки така інформація не свідчить про неможливість підписання [PERSON] заповіту. Крім того, апеляційний суд звернув увагу на те, що вказаний висновок може вказувати на підробку документа, однак не може підтверджувати обізнаність обвинуваченої [PERSON] про те, що цей документ є підробленим, що входить до предмету доказування ч.3 ст.358 КК України. Також, апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги, що суд не взяв до уваги та не зазначив у вироку як доказ «Справку - Схему наружного осмотра трупа и констатации смерти», згідно якої вбачається, що смерть [PERSON] настала за 1,5 години до складання заповіту, оскільки зазначене не свідчить про неможливість підписання [PERSON] заповіту. Доводи прокурора, що [PERSON] , знаходячись в тяжкому стані, фізично не міг їхати до нотаріуса здійснювати оформлення заповіту на [PERSON] , а тому слід вважати, що [PERSON] не відвідував 31.12.2008 року нотаріуса, заповіт не підписував, є лише припущенням, яке не ґрунтується на жодних належних та допустимих доказах. Більш того, зазначене не може підтверджувати обізнаність обвинуваченої [PERSON] про те, що цей документ є підробленим, що входить до предмету доказування ч.3 ст.358 КК України. Враховуючи наведене, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, який дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, перевіривши їх на предмет належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності,

Outcome: approved