Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Кравченко О.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 21.11.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №1594. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, подружжя втратило почуття любові одне до одного. Фактично шлюбні відносини припинилися у 2020 році. З цього часу спільне господарство не ведеться, відповідач проживає окремо, а відтак подальше збереження шлюбу є неможливим. Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON] буде проживати з позивачкою. З огляду на викладене позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки можливості примирення немає, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 11.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, разом з цим подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.11.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1594, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно 19.11.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.11.2015 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині третій статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на даний час припинені у зв`язку з втратою почуття любові одне до одного, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим та подальше сумісне життя суперечить їх інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 992,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved