Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 29 серпня 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 28 серпня 2018 року, який зареєстрований Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] . Позивач у позові зазначає, що з 02 серпня 2022 року сторони припинили шлюбні стосунки, спільний сімейний бюджет у них відсутній, мешкають окремо один від одного. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить позовні вимоги в цій частині позову задовольнити, а шлюб розірвати. Окрім того, позивач вказує, що після припинення сімейних стосунків малолітня дитина залишилась проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні доньки. Окрім того, позивач у позові зазначає, що відповідач як один з двох батьків, у відповідності до ст. 180 СК України, зобов`язаний утримувати свою дитину та приймати участь у її вихованні, також їй відомо, що відповідач немає на утриманні інших непрацездатних дружини, батьків та дітей, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, не має хронічних захворювань, а тому повинен працювати та зобов`язаний утримувати малолітню доньку до досягнення повноліття. Просить позовні вимоги в цій частині позову задовольнити, стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2022 року вирішено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини передати за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2022 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 01 листопада 2022 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 16 листопада 2022 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 05 грудня 2022 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 20 грудня 2022 року. 5. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат - Полупанова О.В. не з`явились, надіслали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Шумського районного суду Тернопільської області, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 28 серпня 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2018 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №58. 9. Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15 листопада 2018 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 64. ІV. Оцінка Суду. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Щодо вимоги позивача про розірвання шлюбу. 10. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 11. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 12. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 13. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 14. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 15. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 16. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. 17. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. 18. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 19. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначає, що подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя, суперечить її інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позовні вимоги позивача [PERSON] в частині розірвання шлюбу до задоволення. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів. 20. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 21. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 22. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 23. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, судом встановлено, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів, оскільки малолітня дитина сторін проживає з позивачем. Разом із цим, при визначені розміру аліментів, суд також приймає до уваги ту обставину, що відповідачем не представлено жодних доказів щодо того, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання малолітньої доньки. Враховуючи відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України матеріальне становище дитини, яка росте, потребує постійного матеріального забезпечення, стан її здоров`я, матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України у частці від доходу відповідача, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. 24. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 25. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 992,40 грн. понесеного судового збору за вимогу про розірвання шлюбу та в дохід держави 992,40 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена при пред`явленні позову. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved