Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та рух справи Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Балагурак\~В.В.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявоюакціонерного\~товариства комерційний\~банк « ПРИВАТБАНК » (надалі по тексту банк, АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] , у якій\~просить стягнути\~з відповідача[PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 13.12.2010 року, укладеним між банком та спадкодавцем [PERSON] в розмірі 5002,71 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зазначив, що [PERSON] звернулася до банку за отриманням банківських послуг, про що підписала заяву б/н від 13.12.2010 року. Своїм підписом у анкеті - заяві [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що ця заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою позичальника підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 17000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких позичальник при укладанні дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.08.2020 року. Станом на дату смерті позичальника її заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 13.12.2010\~рокустановить 5002,71 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Посилаючись на норми статей 608, 1218, 1219 ЦК України, представник позивача стверджує, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.12.2010\~рокуувійшла до складу спадщини, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість, як спадкоємиці померлої позичальниці [PERSON] . Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 30.05.2022 року залишено позовну заяву без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 175 ЦПК України. 23.06.2022 року ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, за клопотанням представника позивача, та витребувано у Красилівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] 20.09.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Відзив на позов відповідач до суду не подала. Аргументи учасників справи. Позивач подав клопотання витребування доказів копії спадкової справи, про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, заперечень проти заочного розгляду справи не надіслав. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи 13.12.2010 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 38). Факт звернення позичальника [PERSON] до банку підтверджується наданими позивачем копіями анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] . Анкета-заява не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернулася до банку [PERSON] . У цьому документі зазначено, що [PERSON] згідна із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Разом із позовною заявою, крім згаданих копій анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] , позивач подав до суду такі документи: розрахунки заборгованості [PERSON] за договором № б/н від 13.12.2010 року станом на 31.05.2015 року, станом на 30.06.2019 року, станом на 31.08.2020 року та станом на 15.01.2022 року, які містять лише підпис представника банку; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold»; Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису [PERSON] про ознайомлення саме з цими редакціями зазначених документів; копію наказу банку про затвердження Умов та правил надання банківських послуг від 06.03.2010 року; копію відомостей з ЄДРПОУ; копію банківської ліцензії; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг із статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»; виписку по рахунку [PERSON] за період з 28.02.2008 року по 17.01.2022 року; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , довідку про видані картки клієнту, копію свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 19.08.2020 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); копію реєстру № gnk20210622_201431 рекомендованих поштових відправлень рекомендованих листів. Претензії кредитора до ГНК, з копією фіскального чека УКРПОШТИ від 26.06.2021 року; копію претензії кредитора № SAMDN5200053201817 від 03.06.2021 року, надіслану до Красилівської державної нотаріальної контори; копію повідомлення державного нотаріуса про реєстрацію претензії кредитора від 01.07.2021 року; копію листа претензії № SAMDN5200053201817 від 20.09.2021 року, адресовану на ім`я [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.08.2020 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] померла [INFO] (а.с. 69). Після смерті [PERSON] . Красилівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа до майна померлого № 222/2020. Спадкоємцем по даній справі є дочка [PERSON] [PERSON] , на ім`я якої Красилівською державною нотаріальною конторою 19.02.2021 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-428. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 222/2020 до майна померлої [PERSON] інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Відомостей про прийняття спадщини іншими спадкоємцями матеріали справи не містять. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 26.06.2021 року надіслав до Красилівської державної нотаріальної контори претензію кредитора № SAMDN5200053201817 від 03.06.2021 року, у якій просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5002,71 грн.; повідомити банк, чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити банк відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб які такі свідоцтва отримали. Державним нотаріусом 01.07.2021 року за № 642/01-16 зареєстровано претензію кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та повідомлено позивача, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Між сторонами виникли правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, нормами Закону України «Про захист прав споживачів», а також Главами 84, 86, 87 ЦК України, Законом України «Про нотаріат». Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Згідно з ст. ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 615/473/20 вказав, що оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. У вказаній справі Верховний Суд наголосив, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного\~статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29.01.2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19.02.2020 року у справі № 607/98/17, від 04.04.2020 року у справі №2609/30529/12. Згідно з частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі приписами статті 1282 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач, звертаючись з позовом до [PERSON] , стверджував, що вона є спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] , оскільки прийняла спадщину після неї. Разом з\~тим,\~як вбачається\~з матеріалів\~спадкової справи\~№222/2020\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] , після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] , якій 19.02.2021 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Відомостей про інших спадкоємців матеріали справи не містять. (а.с.179 - 208). Матеріали справи\~не містять доказів того, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна позичальника [PERSON] та прийняла після неї спадщину. За змістом частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №\~523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України.\~За результатами\~розгляду справи\~суд відмовляє\~в позові\~до неналежного\~відповідача та\~приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові. Зі змісту приписів ст. 1282 ЦК України вбачається, що належними відповідачами у цій справі за позовом кредитора спадкодавця є спадкоємці, які прийняли спадщину, а тому у зв`язку із відсутністю доказів прийняття відповідачем спадщини після смерті позичальника, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі. Зважаючи на вказане, а також те, що позивач не скористався правом подати в порядку визначеному ст. 55 ЦПК України клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Таким чином, у задоволенні вимог позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити, оскільки позов заявлено до неналежного відповідача [PERSON] ,\~а позивач не скористався правом подати в порядку визначеному ст. 55 ЦПК України клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволені позову відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed