Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

У вересні 2022р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 26 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 25.05.2013р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склались, тому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2020р. розірвано. Після розірвання шлюбу наші спільні дочка та син проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Натомість, оскільки діти були зареєстровані за однією адресою з відповідачем, останній тривалий час отримував одноособово допомогу на дітей як внутрішньо-переміщених осіб від Управління соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. При цьому відповідач одноособово розпоряджався цими коштами, та не надавав жодної матеріальної допомоги на дітей. Таким чином, відповідачем було одноособово присвоєно наступні грошові кошти: березень 2000.00 грн.; квітень - 6000,00 грн., травень 6 000,00 грн.; червень - 6000,00 грн.; липень - 6000,00 грн. Всього відповідач привласнив 26 000,00 грн. коштів, які мали бути виплачені дітям. При цьому за цей час, не заплатив жодної гривні за аліменти на утримання дітей. Фактично відповідачем у поданій заяві для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг зазначено завідомо недостовірні відомості, про те, що діти проживають разом з ним.Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 25.05.2013р. між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстьиції у м. Донецьку було зареєстровано шлюб/а.с.15/. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.18-19/. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.02.2020р. шлюб сторін розірвано/а.с.16/. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою переселенця 3008-5001731330/а.с.20-21/. З листа від 19.07.2022р. Управління соціального захисту населення Святошинської в м. Києві державної адміністрації вбачається, що [PERSON] , який фактично перебуває /проживає за адресою: [ADDRESS] станом на 18.07.2022р. має діючу довідку внутрішньо переміщеної особи від 23.06.2020р. № 3008-500287652, відповідно до постанови Кабінету Мінстрів України від 01.10.2014. № 509. Щомісячна адресна допомога відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрт на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. № 332, призначена з 30.07.2020 по 31.03.2022 у розмірі 2 442,-00 грн., з 01.04.2022 по 31.07.2022 у розмірі 8 000,00 грн. З 01.08.2022 нарахування щомісячної адресної допомоги на двох малолітніх дітей буде припинено у зв`язку з вибуттям до іншого району./а.с.29/. Відповідно до довідки 20.07.2022р. [PERSON] проживала на території Іванківської громади з 20.04.2022 по 20.06.2022 за адресою: [ADDRESS] та мала статус внутрішньо переміщеної особи. Разом з нею проживали діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.30/. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» фінансове забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб за рахунок бюджетних коштів здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Заходи щодо забезпечення прийому, проїзду, розміщення та облаштування вимушених переселенців є видатковими зобов`язаннями України та органів місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції щодо забезпечення соціальних прав і гарантій громадян України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Позивачем не надано доказів, що відповідач отримав від Управління соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації 26 000,00 грн. на дітей як внутрішньо-переміщена особа та не витрачав дані кошти на дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позов є необгрунтованим та не підтверджений належними, достовірними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed