Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом. В позові зазначає, що позивач здійснював постачання до 01.01.2019 року електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору про користування електричною енергією від 14.01.2014 року та відкритого особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , але обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач не виконує належним чином. Споживачем за період з 13.07.2018 року по 01.01.2019 року спожито 5253 кВТ. год., вартістю 8\~435,06 гривень. За вищевказаний період споживачем здійснена оплата за використану електричну енергію у розмірі 6\~204,00 гривень. Борг за спожиту електричну енергію на теперішній час складає 2\~231,04 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та судові витрати. Ухвалою суду від 11.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 07.12.2022 року надав суду заяву, відповідно до якої просить провести судовий розгляд по справі за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, матеріали справи містять конверт, який повернувся до суду 25.11.2022 року з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся судом на адресу реєстрації місця проживання. Також про розгляд справи повідомлялася шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі договору про користування електричною енергією від 14.01.2014 року(а.с. 5). Відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 13.07.2018 р. по 01.01.2019 року в сумі 2 231,04 грн., що підтверджено наданим розрахунком та витягом з особового рахунку. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (надалі - Правила роздрібного ринку електричної енергії). Ч.1 ст.714\~ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку(п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що заборгованість погашена. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору 2481,00 грн.

Outcome: approved