Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

До Октябрського районного суду міста Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до Шевченківського відділу державної Виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державного підприємства «Сетам» та [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, позов обґрунтовував тим, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2012р., серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Полтавської міської ради відділом обліку, розподілу та приватизації житла. Йому почали надходили телефоні дзвінки від невідомих осіб, які представлялися новими власниками його квартири і вимагали звільнити приміщення негайно, тому [PERSON] звернувся до нотаріуса та отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.05.2021р., де вказано, що він вже не є власником квартири за адресою [ADDRESS] , а новим власником квартири виявилась [PERSON] , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 318, виданий 28.04.2021р., видавник Дробітько В.В. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу. Про електронні торги йому не було нічого відомо. Як виявилося пізніше у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), перебувало виконавче провадження за виконавчим листом №2-5433 від 29.01.2010р. виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліментів по ј частині всіх видів доходу на утримання сина [PERSON] [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Шевченківського відділу державної Виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник Державного підприємства «Сетам`в судове засідання не з`явся, проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але представником надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступне. [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2012р., серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Полтавської міської ради відділом обліку, розподілу та приватизації житла (підстава: рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 13.12.2011р. №459). Право власності зареєстровано в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» відповідно до витягу про державну реєстрацію від 03.07.2012р., номер витягу 34686728, номер 156443, в книзі 113. У Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження № 31207121, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2-5433 від 29.01.2010 виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] по 1/4 частині всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення повноліття. Також судом встановлено, що загальна сума заборгованості з урахуваннямаліментів та штрафу на користьстягуванаскладає 147 258,24 грн. 20.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано квартиру за адресою [ADDRESS] . Станом на 31.12.2020 року державним виконавцем направлено пакет документів на реалізацію квартири до ДП «СЕТАМ». Повторні електронні торги стосовно арештованої та описаної квартири відбулися 05.04.2021 року, переможець - [PERSON] . До Шевченківського відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 12.04.2021 року надійшла сума від реалізації майна 385 679,10 грн., яку розподілено згідно ст. 45-46 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок коштів від реалізації майна боржника складає 222 803,65 грн. В матеріалах справи міститься свідоцтво від 28 квітня 2021р., видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акту про проведені електроні торги, затвердженого начальником Шевченківського відділу державної виконавчі служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управлінь Міністерства юстиції (м. Суми) Д.М. Щерба «27» квітня 2021 року.Також міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2021р., спірна квартира зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва від 28 квітня 2021р., видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. Відповідно до Закону «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Згідно статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Суд вважає, що доказ направлення [PERSON] такого повідомлення не є належним, так як фотокопія містить лише сам частково конверт та довідку про причини повернення, ні дані отримувача, ні відбиток календарного штемпелю з датою відправлення відсутні, що веде за собою порушення визначення вартості майно та порушення вимог ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», також неналежне повідомлення позивача позбавило його права оскаржити висновок оцінювача, він не повідомлявся про проведення електронних торгів, йому не було надіслано копію протоколу про результати електронних торгів. Матеріалами справи спростовується твердження відповідача - відділу виконавчої служби, що позивач знайомився з матеріалами виконавчого провадження та знав про проведення оцінки майна та вартість майна згідно проведеної оцінки та виготовленого звіту про оціночну вартість, оскільки [PERSON] згідно його заяв та відміток про ознайомлення, ознайомився з матеріалами виконавчого провадження після проведення відкритих торгів, тобто після 05.04.2021 року. За пунктом 7 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Також судом встановлено, що докази перевірки виконавцем майнового стану боржника на наявність іншого майна відсутні в матеріалах справи, за пунктом 8 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», покладається на виконавця обов`язки перевірки майнового стану боржника, а саме виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Тобто виконавцем порушено п.8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження». Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 639/7253/18, в якій досліджував питання визнання електронних торгів недійними. Верховний Суд зазначив, що для визнання судом електронних торгів недійними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Предметом позовних вимог у цій справі є зокрема позовні вимоги про визнання електронних торгів недійсними. Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент проведення спірних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Враховуючи встановлені судом недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, що призвели до порушення прав позивача, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved