Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позовна заява обґрунтована тим, що 24.04.2004 року між сторонами зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через постійні сварки, ініціатором яких була відповідач, та непорозуміння шлюбні відносини між подружжям фактично припинились. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях, любові, взаємоповаги, дружби та взаємодопомоги. Протягом останнього часу сімейні відносини між подружжям погіршувались. Подружжя має протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Між ними відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси, втрачено почуття взаємної любові та поваги. Сенсу підтримувати подальші сімейні відносини немає. Подружжя спільне господарство не веде. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спору щодо місця проживання дітей та спору щодо поділу майна у сторін немає. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася двічі належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 24 квітня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного Овруцького районного управління юстиції Житомирської області укладено шлюб, про що в зроблено запис за №34 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 13.05.2005 року. Доказів, що підтверджують факт народження [PERSON] , [INFO] , до матеріалів справи не додано. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторони спору щодо місця проживання дітей не мають. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо відсутності спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved