Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Восьма запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила про те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається, зокрема, з 5/9 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] були: дружина спадкодавця - [PERSON] , а також діти спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначені спадкоємці прийняли спадщину на підставі ст.549 Цивільного кодексу УРСР, а саме: [PERSON] - шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем у спірному будинку на день його смерті, а [PERSON] та [PERSON] отримали ощадні книжки, оформлені на ім`я [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Заповіт [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами про прийняття спадщини до Третьої запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, оскільки проживала разом із матір`ю у спірному будинку на час відкриття спадщини. З огляду на зазначене, частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві власності на будинок є рівними і становлять по 5/27 часток у кожного. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки. За життя [PERSON] свої спадкові права не оформив, право власності на належні йому 5/27 часток житлового будинку не зареєстрував. Заповіт [PERSON] не залишив. Спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, після померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] . Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/27 часток житлового будинку вона не може, оскільки правовстановлюючі документи на частку житлового будинку знаходяться у відповідачки, яка відмовляється їх надати позивачці. З метою захисту свого порушеного права позивач звернулася до суду з зазначеним позовом у якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на 5/27 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 179,5 кв.м. житловою площею 78,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом, що належали [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем яких був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який помер [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, у справі розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Витребувано від Третьої запорізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 86 за 1996 рік, заведену після померлого [INFO] [PERSON] та належним чином засвідчену копію спадкової справи №546 за 1998 року, заведену після померлої [INFO] [PERSON] . Витребувано від Восьмої запорізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №381/2011, заведену після померлого [INFO] , [PERSON] . 25 січня 2022 року до суду від Третьої запорізької державної нотаріальної контори надійшли витребувані документи. 03 лютого 2022 року до суду від Восьмої запорізької державної нотаріальної контори надійшли витребувані документи. 07 лютого 2022 року до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Тульчевського О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він визнав, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Водночас факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] заперечив, оскільки наявність ощадної книжки не може бути доказом фактичного вступу у володіння чи управління спадковим майном. Зазначив про те, що [PERSON] позов визнає частково та вважає за можливо позов задовольнити частково, визнавши за позивачем право власності на 5/54 часток у праві власності на спірний будинок. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2022 року у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 грудня 2022 року у задоволені клопотань [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кравченко О.В. у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання від останньої до суду не надходило. Третя особа - [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило. Третя особа - Восьма запорізької державної нотаріальної контори належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Так, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим бюро запису актів громадянського стану Управління міліції Довбинського району Житомирської області 24.08.1957, актовий запис № 98. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів Запорізької області 26.07.1985 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 липня 1985 року, актовий запис № 1802. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується записом акта про смерть, складеним відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів 23.01.1995 за № 707. [PERSON] належали 5/9 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 179,5 кв.м., житловою площею 78,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами (надалі - частка житлового будинку), на підставі рішення народного суду Орджонікідзевського району м. Запоріжжя у справі № 2-2356 від 08.06.1966 та ухвали народного суду Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 23.09.1966. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 86 за 1996 рік після померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] 15 травня 1996 звернулася до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні. До позовної заяви додані ощадні книжки № [NUMBER] від 04.12.1989, № [NUMBER] від 04.08.1993 про відкриття рахунків на ім`я [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 04.09.2012, актовий запис № 3661 від 27.04.1998. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 546 за 1998 рік після померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] 04 вересня 1998 року звернулися до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини та свідоцтва про право на спадщину в матеріалах спадкової справи відсутні. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 11.06.2011, актовий запис № 3617. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 381/2011 після померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] 14.09.2011 року звернулася до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1461/02-31, що винесена Восьмою запорізькою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР), що була чинна на час відкриття спадщини після [PERSON] та [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом ст. 549 ЦК УРСР для визнання спадкоємця таким, який прийняв спадщину, йому необхідно або звернутися із заявою до державної нотаріальної контори про її прийняття протягом 6 (шести) місяців з часу відкриття спадщини, або фактично вступити в управління або володіння спадковим майном Згідно ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п.п. 4.12. п. 4 глави розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 (далі - Порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.п. 4.15. п. 4 глави розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності повинне спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом приписів ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач стверджує, що її чоловік, [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після своїх батьків, [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона прийняла спадщину, яка складається у тому числі з 5/27 (п`яти двадцять сьомих) часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Аргументи відповідача зводяться до незгоди з фактом прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Вона вважає, що наявність у [PERSON] ощадної книжки [PERSON] не може свідчити про прийняття спадщини. Обставини щодо прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] , а також [PERSON] після [PERSON] відповідачка визнає. Отже, для правильного вирішення спору суду слід встановити, чи є наявність у спадкоємця ощадної книжки доказом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, тобто доказом прийняття спадщини. Стаття 549 ЦК УРСР визначала два самостійні та альтернативні способи прийняття спадщини: 1) подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Перелік таких дій не є вичерпним. При цьому, фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. ЦК УРСР не містить дефініцій «спадщини» чи «спадкового майна». Водночас у доктрині цивільного справа спадщину розуміють як сукупність прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Наведений підхід закріплений у статті 1218 ЦК України. Право на грошовий вклад у банку, що засвідчується ощадною книжкою, є майновим правом, не припиняється внаслідок смерті спадкодавця, тому безумовно входить до складу спадщини. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Під володінням у доктрині цивільного права розуміють можливість власника утримувати річ, фактично панувати над нею, тоді як управління - це будь-які юридичні та фактичні дії, що вчиняються з таким майном. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що фізична наявність у спадкоємця ощадної книжки, яка підтверджує право спадкодавця на вклад, свідчить про фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння спадковим майном у розумінні ст. 549 ЦК УРСР. За таких обставин, аргументи відповідача щодо неприйняття [PERSON] спадщини після [PERSON] суд відхиляє. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що до позовної заяви додані копії ощадних книжок № [NUMBER] від 04.12.1989 та № [NUMBER] від 04.08.1993 про відкриття рахунків на ім`я [PERSON] , які у судовому засіданні були звірені з оригіналами. Зазначені книжки знаходились у володінні [PERSON] , чоловіка позивачка. Будь-яких доказів, які підтверджували б незаконність їх утримання [PERSON] чи позивачкою, відповідачка не надала. Окрім того, суд ураховує показання позивача, допитаної у судовому засіданні у якості свідка, про те, що на сороковий день після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON] , передала його ощадні книжки [PERSON] та [PERSON] . Наведене свідчить про те, що вони фактично вступили в управління і володіння спадковим майном батька в шестимісячний строк як того вимагає ст. 549 ЦК УРСР. Загалом позивач надала належні, допустимі і достовірні докази на підтвердження обставин, що становлять предмет доказування. Відповідач [PERSON] у судові засідання жодного разу не з`являлася, не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, не надала суду доказів, якщо у неї такі існували, що спростовують доводи позивача і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог. Водночас проти визнання права власності на заявлену частку у праві власності на житловий будинок відповідач заперечила, що унеможливлює оформлення позивачкою спадщини у позасудовому порядку. За таких обставин, суд доходить висновку, що право власності [PERSON] на 5/27 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] не визнається відповідачкою, а тому підлягає судовому захисту шляхом його визнання. Отже, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 806,64 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved