Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду до відповідача про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 08 травня 2012 року між ним та його сином [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений договір довічного утримання. Відповідно до зазначеного договору, він передав у власність [PERSON] належну йому на праві особистої власності однокімнатну квартиру загальною площею 36,8 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 36554801, взамін чого [PERSON] зобов`язується надати [PERSON] довічне матеріальне забезпечення. Таким чином, [PERSON] , прийняв на себе зобов`язання довічно утримувати позивача, забезпечувати його їжею, одягом, доглядом, необхідною допомогою, лікувальними засобами. Однак відповідач неналежним чином виконує покладені на нього зазначеним договором обов`язки. Відповідач через декілька днів після укладення зазначеного договору повернувся до свого постійного місця проживання в Республіку Башкортостан. З тих пір, починаючи з травня 2012 року і до лютого 2020 року він не виконував своїх передбачених договором обов`язків. Відповідач приїхав до позивача тільки в лютому 2020 року, на його ювілейний день народження (90) років, і знаходився в м. Покров протягом тільки одного тижня. Протягом всього часу свого перебування в м. Покров він також не виконував покладених на нього договором обов`язків . Навпаки він проживав повністю за рахунок позивача протягом всього часу перебування в Україні. Позивач забезпечував його продуктами харчування , надав йому грошові кошти на придбання проїзних білетів до дому, а також надав йому з собою грошові кошти для його подальшого проживання, оскільки він скаржився на відсутність у нього грошових коштів. З тих пір відповідач більше позивача не відвідував, не здійснював догляд, не забезпечував їжею, одягом, необхідною допомогою та лікувальними засобами, тобто не виконував обов`язків покладених на нього зазначеним договором довічного утримання. Тому позивач вирішив розірвати з сином вказаний вище договір довічного утримання. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за їхньою відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти розірвання договору довічного утримання. Третя особа Приватний нотаріус Нікопольського району Дніпропетровської області Бойко Лариса Петрівна в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено в судовому засіданні, 08 травня 2012 року між [PERSON] та його сином [PERSON] був укладений договір довічного утримання. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. т зареєстрований в реєстрі за № 1014. Відповідно до п.1 зазначеного договору [PERSON] , передав у власність [PERSON] належну йому на праві особистої власності однокімнатну квартиру загальною площею 36,8 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 36554801, взамін чого [PERSON] зобов`язується надати [PERSON] довічне матеріальне забезпечення. [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.01.1995 року відділом комунальної власності виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області належить квартира [ADDRESS] . Крім того, відповідно до п.6 зазначеного договору, [PERSON] , прийняв на себе зобов`язання довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати його їжею, одягом, доглядом, необхідною допомогою, лікувальними засобами. Також за [PERSON] буде збережено право довічного проживання в квартирі [ADDRESS] . Як вказує позивач, відповідач неналежним чином виконує покладені на нього договором довічного утримання обов`язки. На даний час всі обов`язки щодо утримання, лікування та догляду взяла на себе його донька [PERSON] . Відповідач, згідно наданої до суду заяви його представником, позовні вимоги визнав та не заперечує щодо розірвання договору довічного утримання. Правовідносини що виникли між сторонами регулюються Главою 57 Цивільного Кодексу України - Довічне утримання (догляд). Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 746 ЦК України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Відповідно до ст.748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Відповідно до ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог і це визнання не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved