Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 29.04.2011. після розірвання шлюбу позивачка залишилася проживати з матір`ю. [INFO] мати позивачки померла. Батько позивачки [PERSON] є військовослужбовцем. Відповідач не надає матеріальної допомоги, а сама вона є неповнолітньою і не має можливості самостійно себе утримувати, в зв`язку з чим вона звернулася з даним позовом до суду. 01.11.2022 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання. 19.12.2022 учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом направлення судових повісток, SMS - повідомлення, та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав (а.с. 19, 24), в зв`язку з чим, на підставі статті 280 ЦПК України, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.06.2022 постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 07.12.2005, актовий запис №38 від 07.12.2005 (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міжрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №96, розірвано, що підтверджується рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 29.04.2011. Рішення набрало законної сили 10.05.2011 (а.с.7) 16.07.2011 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міжрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 156 від 16.07.2011, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міжрайонного управління юстиції Харківської області 16.07.2011. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02.08.2022 [PERSON] [INFO] , померла [INFO] (а.с.9). Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що він не має малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved