Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Маковійчук Л.В. звернулася 04.10.2022 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, щоорієнтовно з червня 2016 року зустрічався та підтримував близькі стосунки з [PERSON] , [INFO] , яка завагітніла та [INFO] в них народився син [PERSON] Народження дитини зареєстровано 02.06.2017 року у виконавчому комітеті Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис за №12. Крім цього, вказує на те, що 15.04.2020 року між ним та [PERSON] зареєстровано виконкомом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №05. Реєстрація народження дитини була проведена в відповідність до ч.1 ст.122 СК України і в свідоцтві про народження дитини в графі «батько» його не вказано, як батька дитини, так як [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.06.2005 року, який записаний батьком дитини. Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За таких обставин, з посиланням на норми закону,народження їхнього сина [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі актових записів у відповідності до ч.1 ст.122 СК України, тобто дитина, яка народилася у шлюбі, походить від подружжя. Тому батьком дитини в актовому запису про народження вказано відповідача - [PERSON] .. Він є батьком сина [PERSON] , зі злів своєї дружини наприкінці 2021 року, а тому просить визнати його батьком за рішенням суду. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.10.2022 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.11.2022 (а.с.17). У підготовче засідання позивач [PERSON] не прибув, 08.11.2022скерувавдо суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просив суд задовольнити позов і розглядати справу без його участі, погоджується на винесення заочного рішення (а.с.21) Третя особа - [PERSON] у підготовче засідання також не прибула, однак на адресу суду 08.11.2022скерувала письмову заяву визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з наслідками такого визнання ознайомлена. Крім того, просила розглянути справу за її відсутності (а.с.22) Відповідач [PERSON] в підготовче засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, щозгідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2017, виданого виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого вказаний - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2020 виданого виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області,15.04.2020 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, актовий запис №05, з присвоєнням прізвища після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 13) Відповідно до заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2017 року, розірвано шлюб, який зареєстрований 02.06.2005 року у виконавчому комітеті Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №12, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.14-15) Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. У відповідності до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктами 4-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ст. 135 ч. 1 СК України). Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право заявити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли таяким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Позивач [PERSON] переконаний, що дитині [PERSON] для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має виховуватись під опікою та відповідальністю обох батьків [PERSON] та [PERSON] , що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Визнання батьківства [PERSON] відносно дитини є необхідним для її повноцінного та гармонійного фізичного, духовного та морального розвитку. Крім того, встановлення факту батьківства біологічного батька по відношенню до сина та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини - є необхідним для правового закріплення прав та обов`язків батька, що насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини Факт визнання батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам дитини. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, ст., ст.121, 122, 125, 128, 130, 145 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, та

Outcome: approved