Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. [INFO] у [PERSON] та відповідача народилась донька - [PERSON] . Шлюб між сторонами було укладено 11.09.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 1328. Подружнє життя у сторін не склалось. Довіра, почуття любові та поваги втрачено, фактично шлюбні відносини припинено з літа 2017 р. з 06.10.2017 р. донька проживає разом із батьком та його матір`ю [PERSON] . 20.05.2019 р. шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва . 02.09.2019 р. за рішенням суду відповідача було визнано особою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . З жовтня 2017 р. [PERSON] бачила доньку не більше п`яти разів. Остання зустріч відбулась в жовтні 2020 р. і по теперішній час відповідач жодного разу не зателефонувала. З моменту народження донька знаходиться на повному матеріальному забезпечення батька. Виключно батько та бабуся беруть участь у вихованні дитини, забезпечують підтримання її здоров`я, забезпечують отримання дитиною освіту, піклуються про успіхі в навчанні, відпочинок та розвиток дитини. В свою чергу відповідач жодного разу не надавала грошові кошти на утримання доньки. Не цікавилась її життям, розвитком та навчанням. Не придбавала іграшок, не дбала про розвиток здібностей в доньки. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодним чином не приймає участі у житті дитини. Позивач 29.07.2021 р. звернувся до Шевченківського УП України в м. Києві з заявою про встановлення місцезнаходження [PERSON] 15.09.2021 р. позивачу видано довідку про те, що [PERSON] знаходиться в Україні, проте повідомити своє місцезнаходження відповідач відмовилась, а також зазначила, що не має бажання спілкуватися з колишнім чоловіком, вона жива здорова, ніяких насильницьких дій відносно неї не вчинялось, просила ніяких заяв щодо її розшуку не розглядати. У зв`язку із цим створились умови, які шкодять інтересам дитини. Отже, відповідач самоусунулась від виконання батьківських прав. За таких обставин представник позивача просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дитини [PERSON] . Провадження у справі відкрито 16.06.20222 р., відповідно до приписів ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Повідомив, що відповідач жодним чином не спілкується з донькою, не приймає участі у її житті. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Також просив покласти на нього судові витрати. Представник позивача просив задовольнити позов, оскільки є всі підстави вважати, що [PERSON] не виконує батьківські обов`язки. Представник третьої особи зазначила під час розгляду справи, що Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини, про що 29.11.2022 р. зроблено відповідний висновок. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подавав. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази, та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 28.08.2021 р. Батько дитини [PERSON] , мати - [PERSON] . Шлюб між позивачем та відповідачем укладено 11.09.2014 р., що підтверджується свідоцтвом, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1328. 20.05.2009 р. Шевченківським районним судом м. Києва задоволено позов [PERSON] , шлюб між ним та [PERSON] розірвано. 02.09.2019 р. Шевченківським районним судом м. Києва [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . При цьому судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживає без поважних причин за місцем реєстрації, своїх речей в квартирі не зберігає. Сімейним Кодексом України, а саме ч. 1 ст. 150 передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом, відповідно до положень ст. 155 СК України. Як зазначив позивач в судовому засіданні [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, донькою, яка перебуває на повному утриманні батька, не цікавиться, не приймає участь у її житті. Представником третьої особи направлено в адресу суду висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.11.2022 р. № 109-53-50 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, з моменту народження та по теперішній час малолітня [PERSON] проживає та знаходиться на повному утриманні батька, мати дитини залишила родину в 2017 р. та не відвідує [PERSON] , місце знаходження її не відомо. Громадянка [PERSON] дитиною не цікавиться, ні її фізичним, моральним та духовним станом, не виявляє батьківської турботи. Не телефонує, не проявляє інтересу щодо зустрічі з нею, участі в її житті, вихованні та утриманні не приймає. Також Орган опіки та піклування вказав, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє турботу про дитину, не приділяє уваги її вихованню, навчанню та розвитку. За положеннями ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленими батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . 02.09.2019 р. Шевченківським районним судом м. Києва [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . При цьому судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживає без поважних причин за місцем реєстрації, своїх речей в квартирі не зберігає. Рішення набрало чинності, а отже встановлені обставини не підлягають доказуванню, відповідно до вимог Так, як свідчать матеріали справи, [PERSON] 29.07.2021 р. звертався до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві з заявою про щодо встановлення місця знаходження [PERSON] . Як свідчить довідка оперуповноваженого ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, затверджена т.в.о. начальника Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 15.09.2021 р., [PERSON] повідомила про те, що перебуває на території України, конкретне місце знаходження повідомити відмовилась. Як вбачається з характеристики [PERSON] , [INFO] , яку надано спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 41 ім. З.К. Слюсаренка з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, її вихованням займається батько, який підтримує постійний зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами [PERSON] у школі. Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з того, що під час розгляду справи не було встановлено жодної обставини, які б свідчили про те, що [PERSON] цікавиться життям із розвитком доньки, спілкується з нею. Будь - яких доказів на спростування обставин, викладених в позові [PERSON] не надано. Також відсутні підстави вважати, що мати [PERSON] вчиняє дії, які свідчать про її бажання приймати участь у вихованні дитини, забезпечувати її моральний та духовний розвиток, здійснювати батьківську турботу При цьому не було встановлено будь - яких обставин, які б об`єктивно свідчили про те, що [PERSON] чиняться перешкоди у виконанні батьківських обов`язків. За таких обставин, зважаючи на відсутність даних, які б свідчили про можливість зміни поведінки відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved