Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,про позбавлення його батьківських прав у відношенні до малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення з [PERSON] щомісячно на користь опікуна або дитячого закладу, в якому будуть перебувати діти, аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком дітей. Згідно наказу № 49 від 17.05.2021 року служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області малолітні діти перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Відповідно до клопотання адміністрації загальноосвітньої школи № 8 І-ІІІ ступенів м. Ізмаїла Ізмаїльського району Одеської області малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей». [PERSON] , [INFO] , потребував медичної допомоги. Діти не забезпечені технічним засобами для дистанційного навчання. З 17.05.2021 року діти перебувають на повному державному забезпеченні та проходять психолого - педагогічну реабілітацію у КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей». Батько не створив належних умов для повернення дітей в сім`ю, протягом всього періоду не відвідував дітей в закладі та не мав бажання повернути дітей в сім`ю. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, свідомого нехтування своїми обов`язками. Підставами для позбавлення відповідача батьківських прав зазначають ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дітей та протягом шести місяців не виявив щодо дітей батьківського піклування. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі. Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що після того як діти були влаштовані до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» він неодноразово звертався до органу опіки та піклування з проханням повернення дітей до додому. Весь час перебування дітей в КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» [PERSON] неодноразово відвідував дітей. Звернувся до суду з позовною заявою про повернення дітей батьку. На даний час відповідач офіційно працевлаштований, облаштував в квартирі окремі спальні місця для дітей, придбав комп`ютер для можливості навчання дітей дистанційно. [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків не ухиляється. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» вирішення питання щодо позовних вимог залишила на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2022 року провадження по справі було відкрито. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2022 року закрито підготовче провадження по справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - комунальний заклад «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Судом було встановлено, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.04.2019 року було визнано [PERSON] , який народився [INFO] у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, батьком дітей: [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Татарбунари Одеської області, та [PERSON] , який народився [INFO] у м. Татарбунари Одеської області та вирішено внести зміни до актових записів про народження дітей. 28.05.2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторно було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , де батьком вказаний [PERSON] . 28.05.2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторно було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , де батьком вказаний [PERSON] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.08.2019 року було позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.05.2020 року шлюб, зареєстрований 15.09.2016 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був розірваний та було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі половини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.03.2020 року, та до досягнення дітьми повноліття. Згідно з наказом № 49 від 17.05.2021 року служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Згідно з наказом № 18 від 24.05.2021 року Ізмаїльського міського центру соціальних служб, сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах. Відповідно до клопотання адміністрації загальноосвітньої школи № 8 І-ІІІ ступенів м. Ізмаїла Ізмаїльського району Одеської області № 97 від 17.05.2021 року, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей». Згідно з актом обстеження від 07.07.2021 року [PERSON] разом з матір`ю та дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання не відповідають санітарним нормам: різностатеві діти сплять на одному ліжку в одній кімнаті з батьком, один робочий стіл на двох дітей, відсутні технічні засоби для дистанційного навчання, діти не забезпеченні одягом та продуктам харчування. Службою у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] надано згоду на відвідування дітей у державному закладі № 01-26/429/21 від 21.05.2021 року. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол засідання № 8, було розглянуто питання про доцільність повернення дітей в сім`ю та членами комісії прийнято рішення про недоцільність повернення в сім`ю батька малолітніх [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 01/21-237 від 11.03.2022 року позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні до малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). За частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 1 статті 14 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно до ч. 3 ст. 5 СК України - держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18). ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, у якій зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , працює в приватному акціонерному товаристві «Ізмаїльський целюлозно - картонний комбінат» слюсарем - ремонтником п`ятого розряду цеху з виробництва картону з 24.05.2022 року, що підтверджено довідкою № 290 від 23.08.2022 року, наданою приватним акціонерним товариством «Ізмаїльський целюлозно- картонний комбінат». 26.08.2022 року [PERSON] звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про повернення дітей батьку. Згідно акту обстеження умов проживання від 30.11.2022 року, проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у дітей є двохповерхове ліжко, письмовий стіл, особисті речі і підготовлені технічні засоби для дистанційного навчання. В судовому засіданні представник КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально - психологічної реабілітації дітей» підтвердила, що з часу влаштування дітей до центру відповідач неодноразово відвідував їх, на даний час діти перебувають за кордоном та [PERSON] передав дітям телефон та продовжує з ними спілкування. Відповідач [PERSON] хоча й не в повній мірі, проте в міру своїх здібностей і можливостей займався вихованням дітей, бажає їх повернути в сім`ю, намагається не втратити з ними зв`язок, а також активно заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Активна позиція відповідача в суді, надання ним доказів, свідчить про те, що він не є такою особою, щодо якої існує необхідність позбавлення батьківських прав. З урахуванням якнайкращих інтересів дітей, бажання відповідача брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми (дочкою та сином) та з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, а також і похідних вимог - про стягнення аліментів, однак враховуючи наявну винну поведінку відповідача, що на даний час змінилась, суд вважає за необхідне попередити останнього про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством в повному обсязі.

Outcome: dismissed