Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, 22 листопада 2022 року представник відповідача [PERSON] надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 12750 грн. У поданій заяві посилався на те, що відповідачем [PERSON] , у зв`язку з розглядом даної справи, були понесені витрати на правничу допомогу на зазначену суму.До заяви додав договір про надання правничої допомоги , розрахунок розміру витрат, акт прийому передачі виконаних робіт на суму 12\~750 грн., квитанцію №12 від 21.11.2022 року. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, судом було призначено без виклику сторін. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 28 листопада 2022 року представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву в якій вказує на те, що в задоволенні заяви слід відмовити з тих причин, що попередній орієнтовний розрахунок витрат ( 20000 грн) на правничу допомогу 06.05.2022 року було подано адвокатом Рожок Л.П., а кошти на правничу допомогу просить стягнути адвокат Дубіцький А.В, який щодо зазначених витрат вказав у своїх письмових поясненнях по суті справи, які не є першою заявою по суті. Також вказує, що якщо суд знайде підстави для задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, то просить зменшити їх розмір , як такий, що є неспівмірним складності справи. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.11.2022 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, було відмовлено. Згідно з пунктом 3 частини 1\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції. Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, в даній справі, адвокат Дубіцький А.В. почав здійснювати представництво відповідача на стадії судового розгляду та в письмових поясненнях по суті спору зазначив, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 грн. Під час судових дебатів представником відповідача також було заявлено про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. 22.11.2022 року, тобто протягом п`яти днів з часу ухвалення судового рішення, представник відповідача надіслав до суду розрахунок розміру витрат за надання правової допомоги та акт прийому передачі наданих послуг. Згідно вказаного акту, адвокат Дубіцький А. В. надав [PERSON] послуги професійної правової допомоги на суму 12\~750 грн. Як вбачається з квитанції №12 від 21.11.2022 року відповідач [PERSON] сплатила адвокату обумовлений гонорар. В Постанові Верховного Суду № 922/676/21 від 14.12.2021 року вказується на те, що подання попереднього (орієнтовного ) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити їх неспівмірність, відповідно забезпечує дотримання принципу змагальності. Однак подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення заяви представника відповідача без розгляду, як на тому наполягає представник [PERSON] , оскільки стороною відповідача орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу було подано разом з письмовими поясненнями по справі, що не позбавило сторону позивача змагатися з відповідачем з приводу їх розміру . Крім того, суд не вважає заявлену представником відповідача суму витрат, неспівмірною зі складністю справи, як на те вказує представник позивача [PERSON] , з огляду на те, що вона в даній справі надала суду орієнтовний розрахунок своїх послуг, який складає 39\~416 грн., що значно перевищує розмір витрат які просить стягнути сторона відповідача, тому підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не вбачає. Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про задоволення зави представника відповідача та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12750 грн.

Outcome: approved