Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

В провадження судді 01 грудня 2022 року надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заяви, представник позивача зазначає, що судом при ухвалені рішенні не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача оплати вартості правової допомоги, оскільки позов був задоволений . Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 02 грудня 2022 року судом призначено судове засідання щодо розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, про причини не явки не повідомляли. На підставі ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Згідно ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Встановлено, що Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 17 листопада 2022 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом адвоката Мотуз Олександра Володимировича, який діє в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення заробітної плати, яким частково задоволено позовні вимоги та визнано недійсним Розпорядження Начальника АТУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»№249 від 01 лютого 2021 року, яким припинено дію розпорядження №667 від 03.04.2020 року. Визнано недійсним Розпорядження Начальника АТУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» №286 від 05 лютого 2021 року, яким [PERSON] оголосили простій у роботі з 05 лютого 2021 року. Визнано недійсним Розпорядження Начальника АТУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»№1025 від 20.05.2021р., яким припинено дію розпорядження №286 від 05.02.2021 року «Про простої в цеху». Визнано недійсним Розпорядження Начальника АТУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»№1026 від 20.05.2021 року, яким поновили простій у роботі з 20.05.2021року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] недоплачену заробітну плату за час простою не з вини працівника у розмірі 7133,35 (сім тисяч сто тридцять три гривні тридцять п`ять копійок), починаючи з 01 лютого 2021 року по 14 червня 2021 року без врахування податків та обов`язкових платежів. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код ЄДРПОУ 24432974, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок). Разом з тим, сторона позивача при поданні позовної заяви, просила суд стягнути судові витрати з Відповідача на користь Позивача. В обґрунтування стягнення витрат на правову допомогу суду представлено Договір про надання правової допомоги від 06 червня 2022 року , Додаток до договору про надання правової допомоги від 06 червня 2022 року, ордер про надання правничої допомоги (Т. 1 а.с.209-212), Акт приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги від 29 листопада 2022 року на суму 12500,00 грн. (Т. 2 а.с.90). Згідно з частинами першою, третьою статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною другою статті 137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137\~ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137\~ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц). Як вбачається із матеріалів справи спільно із позовною заявою до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 06 червня 2022 року, укладений між адвокатом Мотуз Олександром Володимировичем та Моряковим Миколою Івановичем (Т. 2 а.с. 87-88). Факт надання правничої допомоги та перелік видів правничої допомоги, яка була надана адвокатом позивачу [PERSON] підтверджено актом виконаних робіт. 05 липня 2022 року представником ПАТ «АМКР» адвокатом Ботвінко О. було надано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в якому зазначив, що [PERSON] користується правничою допомогою, яка надається АО «Фаворит» на підставі укладеного договору про надання правової допомоги від 06.06.2022 року. На підставі вказаного договору орієнтовні витрати позивача становлять 14500,00 грн. ПАТ «АМКР» вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, належним чином не обґрунтованим та не доведеним, адже не є спів мірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторін. Просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2500,00 грн. Враховуючи вищевикладене, складність справи, яка не є складною, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України,\~суд вважає\~достатнім розміром\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~витрат,\~понесених на\~правничу допомогу\~у розмірі\~5000\~грн. (п`ять\~тисяч гривень),а тому заява представника позивача підлягає частковому задоволенню. За таких обставин, судом ухвалюється додаткове рішення щодо стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial