Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.03.2021р. приватним нотаріусом Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис № 32410 про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості в розмірі 24\~505, 50 грн за кредитним договором № 2069166 від 18.01.2020р. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис є незаконним, оскільки заборгованість не була безспірною, так як напис було вчинено за відсутності оригіналу нотаріально засвідченого кредитного договору, розрахунок заборгованості відсутній, жодних повідомлень про необхідність погашення заборгованості вона не отримувала. Водночас, нотаріус не врахувала, що за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. постанову КМУ №662 від 26.11.2014 р. в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Також, позивачка вказує на те, що нотаріус не була ознайомлена з самим кредитним договором, неправомірно визначила строки стягнення заборгованості поза межами дії кредитного договору, сам напис вчинено на Індивідуальній пропозиції (оферті), паспорті споживчого кредитування, заявці № 2069166 на яких відсутні підписи позивачки, зокрема і електронний підпис, яким вона не володіє, а тому ніяких коштів вона не отримувала. Позивач ніколи не заходила на сайт відповідача і вперше дізналася про цю юридичну особу з матеріалів виконавчого провадження. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса від 17.03.2021р. за № 32410 таким, що не підлягає виконанню та повернути судовий збір. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі За ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 15.10.2021р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису (а.с.87-91). 25.10.2021 р. за ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області відкрито загальне позовне провадження (а.с.101,102). 12.01.2022р. за ухвалою цього ж суду підготовче провадження у справі закрито (а.с.113-114). Згідно ухвали Машівського районного суд від 22.12.2022р. у витребуванні доказів було відмовлено. Позиції учасників судового провадження Позивач та третя особа-2 в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.107, 122). Відповідач отримав позовну заяву з додатками 21.11.2022р. (а.с.106) в установлений судом строк до 25.11.2022р. відзив на позов не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа-1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 18.03.2021р. приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис за № 32410 про стягнення з [PERSON] , боржника за кредитним договором №2069166 від 18.01.2020 року, укладеного з ТОВ «АІА Фінанс Груп», заборгованість за період з 17.02.2020 р. по 03.03.2021 р. в загальному розмірі 24\~505, 50 грн, що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту 3 500,00 грн, прострочену заборгованість по відсотках 21\~005, 50 грн (а.с.22, 66). За Індивідуальною пропозицією (офертою) № 2069166 від 18.01.2020р. між відповідачем та позивачем, останній надається кредит (п.2.1.) в розмірі 3\~500, 00 грн строком на 30 днів, платою за користування 1 108, 00 грн під 385 % річних та орієнтовною загальною сумою кредиту 4608, 00 грн. Графа з підписом позивача відсутня (а.с.23-35, 67-79). До договору надано паспорт споживчого кредиту, який 18.01.2020р. підписаний позивачем електронним підписом (а.с.36-39, 80-83). 03.09.2021р. ТОВ «АІА Фінанс Груп» звернулося до приватного виконавця з заявою про примусове виконання виконавчого напису (а.с.21, 65), і 06.09.2021р. приватним виконавцем Подолянко І.А. відкрите виконавче провадження, а 06.10.2021р. звернено стягнення на доходи боржника (а.с.40-43, 61-64). Мотиви суду Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок). Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання\~виконавчого напису\~додаються: а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку. За таких обставин, залишається чинною лише норма визначена п.1 Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999р. за якою передбачено видачу виконавчих написів за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиці ВП ВС висловленій у справі № 910/10374/17 від 21.09.2021р. Крім цього, позивач вважає, що виконавчий напис не є безспірним, оскільки розрахунок заборгованості відсутній, жодних повідомлень про необхідність погашення заборгованості вона не отримувала, а також зазначила, що жодних договірних відносин з відповідачем не мала, договір не підписувала. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС у постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідно до частини третьої статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач доводів позивача не спростував належних та допустимих доказів протилежного не надав, а надані суду документи, які є в розпорядженні суду, не містять доказів обґрунтування стягнутої з позивачки заборгованості. Крім цього, з наданих позивачем доказів вбачається, що кредитний договір не містить її підпису. З урахуванням\~вищевикладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~огляду на\~те,\~що нотаріус\~був позбавлений\~права вчиняти\~виконавчий напис\~на кредитному\~договорі,\~який не\~був нотаріально\~посвідченим після\~прийняття рішення\~Київським апеляційним\~адміністративним судом\~від 22\~лютого 2017\~року,\~виконавчий напис\~не є\~безспірним,\~а відтак\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~необхідно задовольнити\~частково,\~і визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 32410 від 18.03..2021. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позову до суду в розмірі 908, 00 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 454, 00 грн, а всього 1362, 00 грн. (а.с.17, 57а). На підставі викладеного,

Outcome: approved