Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON] , до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, [PERSON] з посиланням на наступне. Відповідно до погосподарських книг Станіславчицької сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки та довідок Ставищенської селищної ради житловий будинок [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами: [PERSON] (дружина), вона (позивачка) та [PERSON] (її позивачки брат), які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" з припиненням 15.04.1991 року колгоспного двору набули права власності на майно колгоспного двору, в рівних частках. [PERSON] вибув з двору в 14.04.1994 році, а тому в силу статей 71,75,80 ЦК України (1963р.) втратив право на витребування частки з майна колгоспного двору, Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року було затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником вищевказаного житлового будинку визнаний [PERSON] .. Рішенням 15\~сесії 5\~скликання Станіславчицької\~сільської ради\~№131\~від 3\~липня 2008\~року житловому\~будинку [ADDRESS] ,\~рішенням №17 третьої сесії\~VII\~скликання Станіславчицької\~сільської ради\~від 11\~грудня 2015\~року вулицю « [PERSON] » перейменовано на «Вишнева». Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок відсутня. [INFO] помер її (позивачки) батько [PERSON] .. Після його смерті до Ставищенської державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці: дружина [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, син [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини, вона (позивачка - [PERSON] ) із заявою про пропуск строку на прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON] в силу ч.І ст.1272 ЦК України вважається таким, що спадщину не прийняв. [INFO] померла її мати [PERSON] .. Після її смерті спадщину прийняли діти вона (позивачка [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] .. Заповітом, посвідченим Станіславчицькою сільською радою 21.01. 2002 за р. 4, все своє майно спадкодавиця заповіла їй (позивачці). Заповітом, посвідченим Станіславчицькою сільською радою 16.05.2019 року за р. 3 спадкодавиця заповіла своїм дітям дві земельні ділянки, розташовані на території Станіславчицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на які вони (спадкоємці) 06.10.2021 року отримали свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом. На її заяву 02.11.2022 Ставищенська державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа. До спадкового майна спадкодавиці [PERSON] належали: земельна ділянка кадастровий номер 3224286400:04:005:0031 вартістю 104969,67 гривень, земельна ділянка кадастровий номер 3224286400:04:005:0030 вартістю 109424,22 гривень та вищевказаний житловий будинок вартістю 71388,25 гривень, загальною вартістю 285782,14 гривень. [PERSON] отримав у власність 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 3224286400:04:005:0030, тобто майно вартістю - 54712,11 гривень (109424,22:2=54712,11), що більше його обов`язкової частки у спадщини, яка становить в грошовому вимірі 47630,36 гривень (1/6 х 285782,14= 47630,36). Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . В судове засідання позивач не прибула, відповідно до позовної заяви (а.с. 6) справу просить розглядати у її відсутність. Представник відповідача Ставищенської\~селищної рада\~Білоцерківського району\~Київської області в судове засідання не прибув, представник селищної ради Виговська В. до суду подала заяву про визнання позовних вимог, в якій справу просить розглядати без участі представника селищної ради (а. с. 99). Треті особи [PERSON] \~та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви, в яких справу просять розглядати без їх участі, зазначивши, що обставини, викладені в позовній заяві підтверджують та визнають (а. с. 94, 95). Суд, вивчивши матеріали справи, письмову заяви відповідача про визнання позовних вимог, заяви третіх осіб, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до погосподарських книг Станіславчицької сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки (а. с 10, 11-14, 15, 16 -19) та довідок Ставищенської селищної ради (а. с.24) житловий будинок [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами: [PERSON] (дружина), які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України Про\~власність набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках. [PERSON] (їх син) вибув з двору в 14.04.1994 році і більше в нього не повернувся і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратив право на її витребування. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а.с. 10-19) та довідок Ставищенської селищної ради житловий будинок [ADDRESS] , 1962 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , (а. с. 26) а членами: [PERSON] (дружина), вона (позивачка) та [PERSON] (її позивачки брат), які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" з припиненням 15.04.1991 року колгоспного двору набули права власності на майно колгоспного двору, в рівних частках. [PERSON] вибув з двору в 14.04.1994 році, а тому в силу статей 71,75,80 ЦК України (1963р.) втратив право на витребування частки з майна колгоспного двору. Відповідно до технічного паспорта (а. с. 29-32) загальна площа вказаного будинку - 73,5 кв. метри, житлова площа 40,5 кв. метри. Крім житлового будинку «А» (1965 року побудови) в домогосподарстві розташовані прибудова «а», погріб під частиною будинку «а/п», ганок «а1», (1965 року побудови), сарай «Б», погріб під частиною будівлі «Б/п», сарай прибудова «б» (1970 року побудови), літня кухня «В», навіс «в», навіс «в1», колодязь «№1» (1980 року побудови), огорожа «№2». Житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка не приватизована (а. с. 23). Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради № 22 від 29.12.1994 року було затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником вищевказаного житлового будинку зазначено голову двору [PERSON] (а. с. 20). Рішенням 15\~сесії 5\~скликання Станіславчицької\~сільської ради\~№131\~від 3\~липня 2008\~року житловому\~будинку [ADDRESS] ,\~рішенням №17 третьої сесії\~VII\~скликання Станіславчицької\~сільської ради\~від 11\~грудня 2015\~року вулицю « [PERSON] » перейменовано на «Вишнева» (а. с. 24). Проте,, реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 27) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а. с. 93). З матеріалів\~спадкової справи\~(а.\~с.\~55-66)\~встановлено,\~що [INFO] [PERSON] помер\~(а.\~с.\~58).\~Останній за\~життя 16.03.2009\~року склав\~заповіт,\~яким заповів\~право на\~земельну частку\~пай [PERSON] ,\~а все\~інше своє\~майно позивачці\~ [PERSON] \~(а.\~с.\~60),\~спадщину за\~законом після\~смерті якого\~прийняла його\~дружина [PERSON] \~(а.\~с.\~61)\~відповідно до\~ст.\~ст.\~1223\~ч.\~2,\~1261,\~1269\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~ст.\~1270\~ч.\~1\~ЦК України,\~подавши до\~Ставищенської районної\~державної нотаріальної\~контори заяву\~про прийняття\~спадщини у\~встановлений шестимісячний\~строк (а.\~с.\~55)\~Інші спадкоємці до\~вказаної нотаріальної\~контори подали\~наступні заяви\~- [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини відповідно до ст. ст. 1261, 1273 ЦК України (а. с. 56), позивачка [PERSON] , подала заяву про пропуск строку на прийняття спадщини із зазначенням, що не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я спадкоємиці за законом [PERSON] (а. с. 63). З матеріалів спадкової справи (а. с. 67-93) встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а. с. 71), спадщину за заповітом після смерті якої прийняли позивачка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а. с. 67, 68, 69). Заповітом, посвідченим секретарем Станіславчицької сільської ради 21.01.2002 за реєстровим № 4 все своє майно спадкодавиця заповіла позивачці [PERSON] (а. с. 90). Заповітом, посвідченим секретарем Станіславчицької сільської 16.05.2019 за реєстровим № 3, спадкодавиця заповіла дві земельні ділянки, розташовані на території Станіславчицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: позивачці [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3224286400:04:005:0031, [PERSON] , 1964 року народження, та [PERSON] , 1955 року народження, земельну ділянку з кадастровим номером 3224286400:04:005:0030 в рівних частках кожному (а. с. 77), на які вони всі троє (спадкоємців) 06.10.2021 року отримали свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом (а. с. 87, 88, 89). До спадкового майна спадкодавці [PERSON] належали: земельна ділянка кадастровий номер 3224286400:04:005:0031 вартістю 104969,67 гривень (а. с. 39-41), земельна ділянка кадастровий номер 3224286400:04:005:0030 вартістю 109424,22 грн. (а. с. 36 38) та вищевказаний житловий будинок вартістю 71388.25 гривень (а. с. 33-35). Загальна вартість 285782,14 гривень. Оскільки вартість земельної ділянки з кадастровим номером 3224286400:04:005:0030 - 109424,22 грн., відповідно, спадкоємець [PERSON] , 1955 року народження, отримав у власність в порядку спадкування за заповітом майно (1/2частину вказаної земельної ділянки) вартістю - 54712,11 гривень (109424,22:2=54712,11), що більше його обов`язкової частки у спадщині, яка становить в грошовому вимірі 47630,36 гривень ( 1/6 х 285782,14= 47630,36). На заяву позивачки від 02.11.2022 року (а. с. 92) Ставищенська державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа ( а. с. 93). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та його дружина [PERSON] , за життя, набули право власності на вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), кожен на Ѕ його частину, після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину будинку набула [PERSON] , а після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на весь будинок набула позивачка [PERSON] , і оскільки відповідачем Ставищенською селищною радою Білоцерківського району Київської області позов визнається, треті особи проти задоволення позову не заперечують - він підлягає задоволенню. Оскільки згідно позову позивачка понесені витрати по сплаті судового збору бере на себе, суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved