Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у якому просив визнати недійним договір іпотеки №PM-SME502|018|2007 укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» 14.12.2007р. під впливом омани. Позов вмотивовано тим, що [PERSON] згоду на передачу трьохкімнатної квартири за адресою [ADDRESS] в іпотеку банку, від нього, як її чоловіка, не отримувала. Позивач зазначив, що надавав згоду при умові, що одна кімната у іпотеку передаватися не буде, і саме це зафіксовано у оспорюваному договорі. Крім цього, посилався на існування рішення суду про визнання за ним права власності на 5/6 частин зазначеної квартири. 6.12.2021р. у справі відкрито загальне позовне провадження. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав до суду відзив у якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує, посилався на безпідставність позову і те, що позивач окремою заявою посвідченою нотаріально, надав згоду на укладення [PERSON] та підписання договору іпотеки придбаною нею у шлюбі квартиру за адресою [ADDRESS] на її власний розсуд. Також зазначив, що з позову незрозуміло, які саме дії Банку по відношенню до нього були недобросовісними. У судовому засіданні позивач позову підтримав, просив його задовольнити. Інші учасники справи у засіданні не прибули. Повідомлялися належним чином про час ті місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у період перебування у шлюбі позивача та відповідача [PERSON] , останньою була придбана квартира за адресою [ADDRESS] . 14.12.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір іпотеки №PM-SME502|018|2007 за яким остання для забезпечення повного і своєчасного виконання нею боргових зобов`язань за кредитним договором у сумі 95000 доларів США, передала Банку квартиру за адресою [ADDRESS] загальною площею 66,6 кв.м. та житловою площею 41,7 кв.м., при цьому позивачем надано згоду на укладення [PERSON] та підписання договору іпотеки придбаною нею у шлюбі квартиру за адресою [ADDRESS] на її власний розсуд, і така згода оформлена заявою від 14.12.2007р., яка була посвідчена Приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Носенко О.В. та зареєстрована в реєстрі за №2720. Заочним рішенням від 20.01.2016р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна, позов задоволено частково, зокрема: -визнано за [PERSON] право власності на 5\\6 частин квартири [ADDRESS] , загальною площею 66,6 кв.м., в тому числі житловою 41,7 кв.м. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.03.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна, а дія рішення суду у справі №520/11833/15 від 20.01.2016р. зупинена. Отже предметом розгляду справи є визнання недійним договору іпотеки №PM-SME502|018|2007 укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» 14.12.2007р., а тому суд перевіряє події, які відбулися до його укладення, з точки зору вчинення угоди під впливом омани. Згідно ст.81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60ч.1 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку"\~іпотека є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека є різновидом застави. Майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"\~визначено, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/18600/19. Факт обману має бути доведений суду. Позивач стверджує, що не надавав згоди на укладання оспорюваного правочину у розмірі всієї трикімнатної квартири, а погодився лише, щоб у іпотеку були передані тільки дві кімнати квартири за адресою [ADDRESS] , про що зазначено у Статті 3.2 оспорюваного правочину, а саме, що предмет іпотеки складається з двох кімнат та підсобних приміщень. Позивач не зміг пояснити суду, хто конкретно ввів його в оману. Суд вважає доводи позивача хибними, оскільки вони спростовуються даними вищезазначеної заяви від 14.12.2007р. про надання ним згоди на укладення [PERSON] та підписання нею договору іпотеки придбаної нею у шлюбі квартири за адресою [ADDRESS] на її власний розсуд, та тим, що згідно тієї ж статті 3.2 Договору іпотеки, площа предмета іпотеки складає 66,6 кв.м. з житловою 41,7 кв.м. Крім того, позивачем не доведено суду, що у вказаній квартирі виділялися у натурі дві кімнати. У порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України позивач не надав суду доказів того, що у діях відповідачів був наявний умисел на введення його в оману під час укладання оспорюваного правочину так і самого факту введення його в оману під час укладання оспорюваного правочину, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Доводи позивача щодо незаконності набуття відповідачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав вимоги за Договір іпотеки №PM-SME502|018|2007 на підставі договору факторингу від 18.03.2011р., та щодо дій Приватного виконавця Колечко Д.М., суд не розглядає, оскільки це не є предметом розгляду цієї справи.

Outcome: dismissed