Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано 27.10.2007 року. Під час проживання в шлюбі у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися, сторони не проживають однією сім`єю, дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на дитину, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в на дитину в розмірі 1/4 заробітку батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. 01.11.2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 27 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2007 року. Сторони подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, що визнається сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач перебувають в шлюбі і від сумісного проживання в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження вказаний відповідач, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.08.2008 року. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утримання, що не заперечується сторонами та підтверджується копією довідки №449 від 30.09.2022 виданою Германівським старостинським округом Обухівської міської ради Київської області. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України, зокрема, що платник аліментів інших утриманців немає та аліментів не сплачує, є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка повинна стягуватися на користь позивача у вказаному розмірі до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Відповідно ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Outcome: approved