Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання звернулась [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача розмір зменшених позовних вимог повністю підтримала. Суду пояснила, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2000 року по 10 березня 2005 року від якого [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . 10 березня 2005 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дочки з позивачкою. Рішенням Рівненського міського суду від 04 листопада 2002 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі ј частки всіх видів його заробітку щомісячно. Рішенням рівненського міського суду від 25 лютого 2009 року позбавлено відповідача батьківських прав стосовно дочки [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду від 25 червня 2020 року змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітня. На даний час дочка [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання за освітньою програмою міжнародна економіка у Київському національному університеті ім.Т.Шевченка, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку сама позивачка надати дочці не може. Відповідач є працездатною особою, працює, а тому позивач та представник позивача вважають, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] . Тому, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у Київському національному університеті ім.Т.Шевченка в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х років, в залежності яка з цих обставин настане першою. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнала, та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов. Крім того додатково суду пояснила, що відповідач є інвалідом третьої групи, має на утриманні неповнолітню дочку та батьків похилого віку. Крім того, на підтвердження викладених обставин позивачем не було надано письмових доказів отримання нею доходів. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] виданим 08 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне про що зроблено відповідний актовий запис за №194. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 19 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 2005 року квітня місяця 19 числа зроблено запис за №282. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянки - [PERSON] . З дослідженої в судовому засіданні кс.копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2009 року по цивільній справі №2-1025/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав вбачається, що позов задоволено; відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Костопіль Рівненської області позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Рівне, актовий запис про народження №194 від 29 січня 2004 року відділу РАЦС Рівненського міського управління юстиції. На даний час дочка сторін [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. З дослідженої в судовому засіданні кс.копії довідки від 20 грудня 2021 року №0110/805 за підписом декана економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка вбачається, що довідка видана в тому, що [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання освітньої програми «міжнародна економіка» економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка 4 рівня акредитації. Початок навчання 1 вересня 2021 року. Закінчує навчання 30 червня 2025 року. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 « судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у з`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своєму відзиві представник відповідача посилається, зокрема, на ті обставини, що відповідач являється інвалідом третьої групи, не має постійного заробітку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває і його єдиним доходом є лише пенсія по інвалідності. Однак, будь-яких письмових доказів на підтвердження вказаних обставин (за виключенням кс.копії посвідчення інваліда 3 групи з якого не вбачається протипоказань до різновиду робіт) суду надано не було. Крім того, як зазначено у відзиві, у відповідача є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яку він зобов`язаний утримувати та на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі по 2500,00 грн. щомісячно, а також має обов`язок оплати додаткових витрат. При цьому, відповідачем не долучено довідки про розмір пенсії, яку він отримує і яка б слугувала суду об`єктивною підставою для визначення його доходу. Судом встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання у закладі вищої освіти, свого доходу не має, а мама самостійно її утримувати не може, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги для належного її життєзабезпечення (харчування, гігієни, лікування), навчання та побуту і стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним. Зворотного відповідачем та його представником не доведено. Твердження представника відповідача про те, що відповідач не має власного житла, проживає разом з батьками-пенсіонерами, не має власного рухомого та нерухомого майна та грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав не заслуговують на увагу, оскільки позивач у своєму позові посилається на те, що відповідач перебуває на роботі за кордоном та отримує доходи. На спростування вказаних обставин, представником відповідача, зокрема не було долучено кс.копії закордонного паспорта відповідача, а натомість зазначено про відсутність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач є працездатним, зобов`язаний брати участь в утриманні повнолітньої дочки, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, не спростованими відповідачем належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим вони підлягають до задоволення. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що обов`язок утримувати повнолітню дитину покладено на обох батьків, з врахуванням того, що відповідач має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача до 2000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved