Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 18.02.2017 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №13. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревності та побутового непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинилися, діти залишились на його утриманні, збереження сім`ї неможливе та недоцільне, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, визначити місце проживання дітей з позивачем. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не з`явилася, про причину неявки не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 18 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Враховуючи, що позивач примирення не бажає, відповідач в судове засідання не з?явилася, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей із позивачем суд вважає за необхідне залишити позовні вимоги без розгляду, оскільки суду не надано доказів, необхідних для прийняття рішення - висновку органу опіки та піклування, акту обстеження житлово-побутових умов позивача, характеристики, тощо, позивачем не сплачено судового збору за вказані позовні вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: partial