Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що родина перебуває у складних життєвих обставинах, її взято під соціальний супровід Полтавського міського центру соціальних служб, а [PERSON] - на облік служби у справах дітей як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки по вихованню та матеріальному забезпеченні дитини, у зв`язку з чим дитина звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради із заявою про тимчасове її влаштування до КЗ» Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. Просили позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їхньої неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття на користь закладу, до якого буде влаштована дитина або майбутнього піклувальника. У судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені належним чином. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.7,9). Відповідно до повідомлення директора Комунального закладу «полтавська загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів №22 Полтавської міської ради Полтавської області» від 05.11.2021 [PERSON] - батько [PERSON] не приділяв достатньої уваги по виконанню батьківських обов`язків, [PERSON] опікувалася баба [PERSON] . Дитина завжди була акуратно одягнена, мала шкільне приладдя, не було зауважень до поведінки чи зовнішнього вигляду. [PERSON] влітку 2021 року померла, [PERSON] залишилася з батьком, який забрав її до с. Ковалівка Полтавського району за місцем своєї роботи (а.с.12). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.11.2021 [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; умови проживання незадовільні (а.с.15). Неповнолітня [PERSON] 25.11.2021 звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради із заявою про тимчасове її влаштування до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей « Полтавсьокї обласної ради (а.с.10). Згідно з повідомленням начальника поліції ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області від 22.12.2021 щодо [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.14). Відповідно до повідомлення Полтавського міського центру соціальних служб Полтавської міської ради від 20.06.2022 родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 03.11.2021 по 03.05.2022. У зв`язку із зловживанням [PERSON] алкогольними напоями та невиконанням ним своїх батьківських обов`язків, дитину [PERSON] , 2006 року народження, 25.11.2022 поміщено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. У зв`язку з невиконанням рекомендацій соціального працівника, недбалим ставленням до своєї дитини, яке несло загрозу для її життя, [PERSON] знято із соціального супроводу Полтавського міського центру соціальних служб (а.с.22). У квітні 2022 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей з заявою про намір повернути дочку в свою родину та здійснювати за нею догляд (а.с. 16-17). Згідно з даними інформаційної підсистеми Національної поліції [PERSON] проживає в [ADDRESS] , протягом 2021 року неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП та ст. 175-1 КУпАП (а.с.14). Відповідно до висновку від 23.05.2022 служба у справах дітей, враховуючи складну соціальну історію, низький батьківський потенціал матері [PERSON] , з метою захисту прав та збереження здоров`я неповнолітньої [PERSON] , 2006 року народження, вважає недоцільним повернення дитини в родину [PERSON] (а.с.41). Встановлено, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської у м. Полтаві ради 02.05.2022 надійшов лист від КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради з поясненнями неповнолітньої [PERSON] , 2006 року народження, відповідно до яких дитина просить позбавити свого батька - [PERSON] та матір - [PERSON] батьківських прав (а.с.20). Згідно з висновком №66 від 14.06.2022 орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.38-40). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Відповідно до роз`яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав неповнолітніх батька, матері можливе лише у випадках, визначених п.1, 3 ч.1 ст. 164 СК ( 2947-14), а саме якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування або якщо вони жорстоко поводяться з дитиною. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі дійсно не виконують батьківські обов`язки, будь-якої участі у вихованні дитини не приймають та не надають матеріальної допомоги на її утримання. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стосовно стягнення аліментів на утримання дитини суд дійшов до таких висновків. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів встановлюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина та інші обставини,що мають істотне значення. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про отримані відповідачами доходи, суд вважає, що з відповідачів підлягають стягненню на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу); саме такий розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved