Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту непроживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , та визнання [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Заявлені вимоги\~обґрунтовує тим,\~що після\~смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належав покійному на праві власності. На випадок своєї смерті [PERSON] заповідального розпорядження не залишив. На час відкриття спадщини із спадкодавцем були зареєстровані позивач та його брат [PERSON] , який понад 7 років проживає за межами території України. Спадщини після смерті батька брат [PERSON] не прийняв та протягом встановленого законом строку не подав заяви про її прийняття, а тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину. В свою чергу, від встановлення факту не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] та визнання [PERSON] таким, що не прийняв спадщину залежить право позивача на спадкування житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, ведення своїх інтересів в суді доручив адвокату Іонашку В.Д. на правах його представника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов та клопотань про перенесення розгляду справи не подав. Про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, адресованою по місцю його офіційної реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Однак, до суду повернувся конверт із відміткою Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою. За приписами п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження вважається днем вручення судової повістки. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається повідомленою належним чином. Враховуючи наведене, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16.12.2021 виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис про смерть № 141 (а.с. 12). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та покійним [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.10.1993 (а.с.11). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За нормою частини першої статті 1258\~ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 та частина 1 статті 1273 ЦК України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68430528 від 08.02.2022 вбачається, що після смерті [PERSON] . 08.02.2022 приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Бурдейним Ю.І. заведена спадкова справа №16/2022. Як підтверджується матеріалами спадкової справи №16/2022 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] дана справа заведена за заявою [PERSON] від 08.02.2022 про намір прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом довідки виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 203 від 04.02.2022 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстраційного обліку 14.12.2021 як померлий. Станом на 14.12.2021 за даною адресою були зареєстровані співмешканка [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON] . Як засвідчили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які проживають по сусідству та є родичами із позивачем - відповідач [PERSON] у 2017 році виїхав за кордон до Федеративної Республіки Німеччини та з того часу по місцю реєстрації не проживає. Власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , був покійний [PERSON] , який помер 2021 року. Син [PERSON] на поховання батька не приїжджав. На день смерті разом із покійним проживали позивач [PERSON] та матір останнього [PERSON] . Положеннями ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного не проживання [PERSON] за місцем своєї реєстрації протягом більше ніж 5 років, в тому числі, станом на [INFO] день смерті спадкодавця [PERSON] . Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину. Встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину необхідно для оформлення спадкових прав. Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved