Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним посилаючись на те, що 20.03.2000 року між ним та відповідачем [PERSON] відповідно до ЗУ «Про товарну біржу», Правил біржової торгівлі, був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна. У відповідності до п. 1 вказаного Договору об`єктом купівлі-продажу згідно Договору було незакінчене будівництвом житловий будинок «А» готовністю 60%, підвал-гараж під житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Даний Договір купівлі-продажу, був зареєстрований на Товарній біржі «Українська» 20.03.2000 року за реєстраційним номером 86259. Після укладення договору позивач став користуватись придбаним будинком і даний будинок належить йому і по теперішній час. За час його володіння будинком ніхто не ставив під сумнів щодо законності набуття позивачем права власності на дане житло, однак коли він звернувся для отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок йому повідомили, що оскільки Українська Товарна біржа була ліквідована, то укладений договір про купівлю-продаж будинку на сьогоднішній день є не дійсним, так як він не був нотаріально посвідченим. На час укладення Договору позивачу не було відомо, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним\~Закон України «Про товарну біржу», відповідно до якого, зокрема ст. 15, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час договір не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документа, оскільки сторонами договору не додержано вимог\~ст. 227 ЦК України\~(в редакції, яка діяла в момент укладання договору) в частині його нотаріального посвідчення. Таким чином, через зміну законодавства було порушено право власності і на даний час позивач не може розпорядитися належним йому будинком з надвірними будівлями та спорудами, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просила суд слухати справу за її відсутності та не заперечила проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з договором купівлі-продажу нерухомості від 20 березня 2000 року, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав об`єкт нерухомості\~незакінчений будівництвом житловий будинок «А» готовністю 60%, підвал-гараж під житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Згідно з свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові [PERSON] перемінив прізвище на « [PERSON] ». Згідно з відмітками на договорі купівлі-продажу, даний Договір купівлі-продажу, був зареєстрований на Товарній біржі «Українська» 20.03.2000 року за реєстраційним номером 86259. Відповідно\~ст. 650 ЦК України\~особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, від 10 грудня 1991 року (яка на момент укладання договору купівлі-продажу була чинна) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 (з наступними змінами) „Про судову практику про визнання угод недійсними\~якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі\~ст. 220 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику про визнання угод недійсними\~

Outcome: approved