Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що на земельній ділянці, що передана йому у постійне користування, розміщені ставки, які перебували у незадовільному стані, існувала загроза прориву дамб, затоплення частини навколишньої території та населення м.Мостиська. Вказує, що з метою запобігання надзвичайній ситуації ним швидко, однак самовільно, побудовано ряд гідротехнічних споруд. Зокрема, згідно уточнених позовних вимог на земельній ділянці площею 0,5479га, кадастровий номер 4622410100:05:001:0064, що перебуває у постійному користуванні і на яку надано право на викуп, за адресою: [ADDRESS] , містяться гідротехнічні споруди: водонапускні та водовипускні споруди («монах», труба) - 7 шт., земляні греблі - 1 шт. (довжина 50м) ставкового господарства загальною площею водного дзеркала 0,3395га. Покликається на те, що не в змозі у позасудовому порядку зареєструвати право власності на це майно через відсутність документів, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постановою КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015р. №1127, а тому просить визнати право власності на вищевказані гідроспоруди у судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в уточненій позовній заяві заявив клопотання про розгляд даної справи за його відсутності. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явилася, подала заяву від 08.11.2022р., в якій вказала, що проти позову [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу за її (представника) відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №284762897 від 15.11.2021р. у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,5479 га, кадастровий номер 4622410100:05:001:0064. Рішенням Мостиської міської ради Львівської області №33 від 23.12.2021р. [PERSON] дано дозвіл на викуп та продаж у власність вищевказаної ділянки. З позовної заяви, «Технічного паспорта гідротехнічних споруд ставкового господарства загальною площею водного дзеркала 0,3395 га, розташованого по [ADDRESS] , в межах м.Мостиська Мостиськоїміської ради Львівської області», виготовленого у 2019р. ФОП [PERSON] та довідки Мостиської міської ради від 18.09.2019р. вбачається, що за вказаною адресою знаходиться водне господарство, на якому позивачем самочинно споруджено гідротехнічні споруди: водонапускні та водовипускні споруди («монах», труба) - 7 шт., земляні греблі - 1 шт. (довжина 50м). Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. За визначенням статті 1 Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) - це об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод. Згідно із пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затвердженого наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 року № 252, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1995 року за №466/1002, гідротехнічні споруди - це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тонелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд. Нормами ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Пункт 2.7 Методичних рекомендаціях стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, затверджених протоколом колегії Державної реєстраційної служби України за № 3 від 11.12.2012 місить наступні положенні щодо державної реєстрації гідротехнічних споруд: «2.7. Як вже зазначалося до об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій. Подібне визначення містить також Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 19.12.95 № 252 "Про затвердження Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.12.95 за № 466/1002, визначено гідротехнічні споруди як споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод. До гідротехнічних споруд відносяться: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд. Аналізуючи наведені вище норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що споруджені позивачем гідротехнічні споруди є нерухомим майном - самочинним будівництвом, оскільки такі збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, що унеможливлює державну реєстрацію права власності на такі у позасудовому порядку. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведені у позовній заяві обставини самочинного спорудження позивачем гідротехнічних споруд (термінове запобігання прориву дамб, затопленню частини навколишньої території та населення м.Мостиська) на земельній ділянці, яка перебуває у його користуванні і на яку рішенням Мостиської міської ради Львівської області за №33 від 23.12.2021р. надано право викупу, з урахуванням визнання позову відповідачем - органом місцевого самоврядування, суд вважає, що вказані споруди не порушують прав інших осіб, а тому є усі підстави для визнання за позивачем права власності на такі, відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України.

Outcome: approved