Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовує вимоги таким, що вона являється рідною бабусею неповнолітнього [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 року, Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30.05.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] . До 2020 року [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка не працювала. [PERSON] жодної допомоги не надавав, тому дитина фактично весь час проживала з позивачем, відповідачі зловживали алкоголем та самоусунулись від своїх батьківських обов`язків, а саме матеріально не забезпечують, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, одягу, лікування, що негативно впливає на розвиток дитини. Відповідачі з дитиною не спілкуються та не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі і не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та її чоловіком, які займаються його навчанням, лікуванням. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи знаходиться клопотання позивача в якій вона просить розглянути її справу без її участі на позові наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи знаходяться заяви про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи знаходяться заяви про розгляд справи без їх участі. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі фактичні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 02.04.2013 року серії [NUMBER] актовий запис № 8, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) Документами, доданими до позовної заяви підтверджується, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 9, 14) Згідно довідки виконавчого комітету Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 22.07.2021 року № 933, [PERSON]. мешкає в [ADDRESS] , разом зі своїм онуком [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки комунального закладу первомайської навчально-виховного комплексу: загальноосвітньої школи 1-3 ступенів- дошкільного навчального закладу Очеретинської селищної ради Покровського р-ну Донецької області від 22.07.2021 року № 81, що впродовж 2020-2021 навчального року [PERSON] проживав з дідусем та бабусею, які виховували його та опікувалися ним. (а.с. 16 ) Згідно з Висновком комісії з питань захисту прав дітей очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації про доцільне позбавлення батьківськиї прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітнього сина [PERSON] від 07.10.2021 року № 02-55-881, комісія по захисту прав дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 18) Відповідно до п. 8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено , що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 1 Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що відповідачі фактично покинули дитину, більше ніж два роки не вживають заходів щодо її повернення в смію; не утримує сина матеріально, це дає змогу дійти до висновку що відсутні поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до дитини. Виходячи з оцінки доказів, пояснення позивача, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з інтересів малолітнього [PERSON] , і того факту, що його мати та батько свідомо та умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідачів батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, відповідачами було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідачів, а тому позовні вимоги щодо позбавлення їх батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги щодо позбавлення батьківських прав загальна сума до стягнення складає 908,00 грн.

Outcome: approved