Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду із вказаним позовом звернулася [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її вітчим [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини, отримала відмову у здійсненні відповідної нотаріальної дії, з огляду на відсутність документального підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Відповідне перешкоджає позивачці у реалізації її спадкових прав. У зв`язку з вищенаведеним позивачка прохала встановити факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менше 5 років до моменту відкриття спадщини, а також визнати її спадкоємцем четвертої черги. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.40). У встановлений судом строк, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Ковердяєва Л.В. позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій не заперечував проти задоволення позову, прохав провести розгляд справи у його відсутність (а.с.46). Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який являється для позивачки вітчимом. Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивачка прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позиваці відмовлено з огляду на відсутність документального підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Так, за змістом ч.1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Зі змісту ч.1 ст. 1264 ЦК України вбачається, що закон пов`язує можливість спадкування за одночасного існування таких юридичних фактів, а саме, зі строковим спільним проживанням зі спадкодавцем однією сім`єю. Оцінюючи докази надані стороною позивача суд не вбачає доведеними вищевказані юридичні факти. Так, з копії паспорта позивачки вбачається, що вона постійно проживає по [ADDRESS] з 23.01.1996 року (а.с.8-10). В той час, коли спадкодавець на момент своєї смерті проживав за адресою [ADDRESS] , тобто у іншому населеному пункті. Позивачка має власну сім`ю, перебуває у шлюбі з [PERSON] з 19 липня 1986 року (а.с.17). З показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивачка лише періодично навідувала спадкодавця, що не може розцінюватися як спільне постійне проживання, з якого у них виникли спільні права та обов`язки, характерні для сім`ї. Факт спільного проживання позивачки зі спадкодавцем в минулому не має правового значення для спадкування в порядку четвертої черги. Так, як в розумінні даної норми, юридично значущим є проживання «до часу відкриття спадщини», тобто на момент відкриття спадщини, спадкоємець має проживати разом зі спадкодавцем і строк такого проживання має ставити не менше 5 років. Свідчень того, що на момент відкриття спадщини, позивачка та спадкодавець були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки суду не надано. Спільні фотознімки, зроблені у різних проміжок часу, не свідчать про наявність виникнення сімейних правовідносин як між членами сім`ї, в розумінні положень Сімейного кодексу України За змістом ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на доведення своїх позовних вимог, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині встановлення факту спільного проживання позивача та спадкодавця однією сім`єю протягом не менше 5 років до моменту відкриття спадщини. Окрім того не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання її спадкоємцем четвертої черги, так як встановлення даної обставини не належить до повноважень суду. Визначення належності заявника до певної черги спадкування належить до компетенції нотаріуса. Факт визнання відповідачем позову не має визначального значення для суду, так як відсутні законні підстави для задоволення позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем компенсуванню не підлягають.

Outcome: dismissed