Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - відповідач, ТОВ «Укр Кредит Фінанс»), в якому просить визнати боргові вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] щодо сплати заборгованості за договором із наданням коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредитування незаконними; як усунення наслідків дії, визнати відсутність боргових зобов`язань у [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс»; як усунення наслідків дії визнати відсутність заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у червні 2021 року в телефонній розмові їй стало відомо про наявність боргових вимог від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за договором про надання коштів у позику. У відповіді від 23.06.2021 року № 6536 відповідач підтвердив боргову вимогу до позивача. Такі дії відповідача є безпідставними, оскільки відповідач вимагає вчинити певні дії за зобов`язаннями, яких вона не набула. Позивач зазначає, що договір із відповідачем вона не укладала, грошові кошти не отримувала. Для підтвердження факту укладення договору (використання одноразового ідентифікатора) необхідно встановити обладнання, що використовувала позивач, встановити факт використання одноразового ідентифікатору в ІТС відповідача за допомогою обладнання, що використовував позивач, а також встановити факт отримання грошових коштів позивачем. Оскільки предметом позову є припинення дії, що порушує право, а саме: боргової вимоги, то доведенням безпідставності такої дії (відсутності боргових зобов`язань позивача) є відсутність доказів настання певної події. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, та призначено судове засідання для розгляду справи на 10.01.2022 року. В задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 14.03.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 29.08.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2022 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 05.12.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з листом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від 23.06.2021 року № 6536 між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено кредитний договір від 27.03.2021 року № 0659-1406 з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту кредитора, який сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно з довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, виданою ТОВ «Укр Кредит Фінанс», 27.03.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладений договір № 0659-1406, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит на суму 15 000,00 грн., з розміром процентів за користування кредитом в 0,02% на день, строком на 14 днів. Станом на 23.06.2021 року позичальником сплачено 10 480,00 грн., розмір заборгованості позичальника становить 27 820,00 грн. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона не укладала договору позики із ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Так, за змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. У той же час захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Такими, зокрема є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 2 статті 5 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Позов не може містити вимогу, у якій йдеться про предмет спору, що відсутній (не існує). У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про визнання відсутніми боргових зобов`язань, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку із обранням позивачем неефективного способу захисту. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed