Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . За життя чоловік був власником житлового будинку на [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок яке видане Івано-Франківським МЖЕО 10.03.1988 р. на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 09.09.1987р. за №276. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 10.03.1988р. 27.05.2007р. за прийомною дочкою померлого [PERSON] на підставі договору дарування частини домоволодіння від 23.05.2007р. посвідченим державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.I., №1-1302 було зареєстроване право власності на 72/100 домоволодіння по [ADDRESS] . За [PERSON] 28/100 ідеальних часток. Через існування двох реєстраційних номерів в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» на дане домоволодіння та невідповідності запису часток в 2006р. ( [PERSON] - 62/100 частки [PERSON] - (перша жінка померлого)- 38/100 частки, та в 2007 р. при даруванні 72/100 частини домоволодіння [PERSON] прийомній дочці [PERSON] , частка майна померлого чоловіка становила 28/100 ідеальної долі. Враховуючи наведене просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування по закону на 28/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , які належали її покійному чоловікові [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.03.1988р. на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 09.09.1987р. №276, рішення про реєстрацію права власності прийняте 10.03.1988р., врахувавши договір дарування 72/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] [PERSON] прийомні дочці [PERSON] 23.05.2007р. посвідченим державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.I., №1-1302. Позивач та та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу будинку від 14.07.1983 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в с.Вовчинець, Івано-Франківської міськради. Житлова площа 28 кв.м., корисна площа 36 кв.м. На зазначеній присадибній земельній ділянці розташований один дерев`яний будинок критий залізом, з надвірними будівлями. Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке видане Івано-Франківським МЖЕО від 10.03.1988 р. за реєстровим №552 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 09.09.1987р. за №276 належить в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . З копії договору, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. від 22.06.1989 року встановлено, що [PERSON] продав, а [PERSON] купила 38/100 частин будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . 27.11.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 27.11.2003 року. Як вбачається з копії договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської нотаріальної контори Антонюк Л.І. від 23.05.2007 року, зареєстрований в реєстрі за №1-1302, [PERSON] (дарувальник) передала у власність [PERSON] безоплатно 72/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , а [PERSON] прийняла в дар вищевказану частину домоволодіння. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 27.05.2007 року вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування від 23.05.2007 року на праві приватної власності в частці 72/100 належить домоволодіння [ADDRESS] . Згідно довідки виданої сільським головою Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 22.11.2018 року [PERSON] , 1943 року народження, був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , до складу сім`ї входили: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 27.04.2020 року. З довідки виданої сільським головою та секретарем Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 09.09.2020 року встановлено, що чоловік [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] по відношенню до померлого були зареєстровані: дружина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої сільським головою Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 14.09.2020 року [PERSON] , 1951 року народження зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , її чоловік [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] був власником житлового будинку на [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок за реєстровим номером 552 від 10.03.1988 року. З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2020 року, винесеної приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В. вбачається, що 07 грудня 2020 року [PERSON] було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] . Однак, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки на дане домоволодіння не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з невідповідністю державної реєстрації ОКП «Івано-Франківського ОБТІ» та визначення частки за померлим [PERSON] . На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.10.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського ноатріального округу Розкошинською Л.В. надіслано до суду копію спадкової справи №15/2020, заведеної 07.10.2020 року після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що 07.10.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинської Л.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на житловий будинок [ADDRESS] . З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.10.2020 року вбачається, що 07.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В. зареєстровано спадкову справу за 66535625, номер у нотаріуса 15/2020 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно довдіки виданої Івано-Франківським обласним ОБТІ від 13.10.2020 року №01766 вбачається, що згідно архівних даних 10.03.1988 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на жилий будинок по [ADDRESS] . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності на жилий будинок від 10.03.1988 року, видане Івано-Франківським МЖЕО, на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 09.09.1987 року № 276. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 10.03.1988 року. 27.05.2007 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на 72/100 домоволодіння по [ADDRESS] . Підстава для реєстрації права власності - договір дарування частини домоволодіння від 23.05.2007 року посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. р.№1-1302. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 27.05.2007 року; реєстровий запис №552, книга №3. Дане будинковолодіння зазнало зміни і при розрахунку ідеальних часток після проведеної поточної технічної інвентаризації 20.06.2006 року частки змінились, а саме: за [PERSON] - 28/100 (двадцять вісім сотих) ідеальних часток; за [PERSON] (з 27.05.2007 року за [PERSON] 72/100 (сімдесят дві сотих) ідеальних часток. Зміна правового документу на 28/100 частин за [PERSON] не проводилась. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось. Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно роз`яснень, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді даної категорії справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріали справи свідчать про те, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В. постановою від 07.12.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знахолиться в [ADDRESS] . Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як зазначено вище, позивач позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що з поданих позивачем нотаріусу документів неможливо встановити частку у праві власності на житловий будинок що знаходиться в [ADDRESS] за померлим [PERSON] , що підтверджується постановою державного нотаріусу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Аналіз зазначених норм в сукупності та встановлені судом фактичні обставини дають підстави до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , фактично прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку не має можливості, оскільки зміна ідеальних часток домоволодіння за [PERSON] не реєструвалась. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] про визнання за нею власності на 28/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , підлягає до задоволення.

Outcome: approved