Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-21 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому після уточнення позовних вимог просило стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість в розмірі 11825,97 грн. за кредитним договором б/н від 06.02.2009р. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] , який помер [INFO] , мав кредитну заборгованість перед банком, яка на день смерті позичальника складала 11825,97 грн. Відповідач є спадкоємцем померлого і не відмовлявся від спадщини. Оскільки відповідач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , то він має і відшкодувати заборгованість померлого перед банком, внаслідок чого банк звернувся до суду з цим позовом. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. 22.11.2021р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням представника позивача ухвалою від 22.11.2021р. судом витребувано з Другої Черкаської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] .. 01.12.2021р. від Другої Черкаської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] .. На запит суду 01.12.2021р. до суду надійшов лист управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради з інформацією про перелік осіб, які були зареєстровані станом на 25.12.2017р. в одному помешканні разом з померлим [PERSON] .. За запитом суду 26.01.2022р. до суду від Другої черкаської державної нотаріальної контори надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За клопотанням представника позивача ухвалою від 22.02.2022р. судом зобов`язано приватного нотаріуса Алексєєву І.Ю. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] .. 18.04.2022р. від приватного нотаріуса Алєксєєвої І.Ю. до суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .. 15.11.2022р. судом закрите підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом розміщення повідомлення про виклик до суду через веб-портал суду, про причини неявки не повідомив. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06.02.2009р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір, на підставі заяви останнього /а.с. 27 т. 1/, за яким позивач (кредитодавець) надав [PERSON] (позичальник) кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено і з 13.10.2017р. він складав 12 000 грн. 22.02.2016р. [PERSON] для використання банківських послуг та кредитних коштів було видано кредитну картку № [NUMBER] /а.с. 39 т. 1/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 44 т. 1/. У зв`язку з його смертю відкрилась спадщина на 1/5 частку двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , - яка належала померлому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.01.2015р. №8 /а.с. 93 т. 1, а.с. 43-44 т. 2/. Станом на 25.12.2017р. розмір заборгованості по тілу кредиту по кредитній картці № [NUMBER] на ім`я [PERSON] складав 11825,97 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку /а.с. 18-25 т. 1/. На момент смерті [PERSON] разом з ним в одному помешканні проживала його дружина ( [PERSON] ) та син (відповідач) /а.с. 113 т. 1/. 23.07.2020р. позивачем надіслано до Другої Черкаської державної нотаріальної контори претензію кредитора на суму 11825,97 грн. до спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] /а.с. 46 т. 1/. На підставі такої претензії державним нотаріусом заведено спадкову справу №462/2020 та повідомлено позивача про те, що ніхто із спадкоємців померлого не звертався з заявою про прийняття спадщини /а.с. 47 т. 1/. 09.04.2021р. позивачем направлено відповідачу лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість померлого [PERSON] в розмірі 11825,97 грн. /а.с. 48-52 т. 1/. 21.04.2021р. відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в якій також повідомив про обізнаність з претензією АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 87 т. 1/, внаслідок чого того ж дня йому було видане відповідне свідоцтво на половину належної померлому частки квартири, оскільки спадкоємцями після смерті [PERSON] є дві особи дружина померлого ( [PERSON] ) та відповідач /а.с. 110 т. 1/. [INFO] померла [PERSON] /а.с. 197-198 т. 1/. Єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , є її донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 19.03.2021р. /а.с. 48 т. 2/. До теперішнього часу заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором б/н від 06.02.2009р. в розмірі 11825,97 грн. залишається не погашеною, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання зобов`язань, які виникають з договору найму житла, що регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та положеннями укладеного між сторонами договору оренди квартири від 25.09.2020 (далі Договір оренди). Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Частиною першою статті 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення статті 526 ЦК свідчить, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1281 ЦК спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Статтею 1282 ЦК визначено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів, а отже пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що померлий [PERSON] на момент своєї смерті мав невиконане грошове зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 11825,97 грн., яке складається з розміру використаних померлим кредитних коштів, а отже відповідно до ст. 1218 ЦК таке зобов`язання входить до складу спадщини померлого. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли в рівних частках його дружина та відповідач на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК, оскільки не заявили про відмову від неї. Таким чином, ці спадкоємці успадкували і борги спадкодавця в рівних частках, а відтак відповідач отримав у спадок обов`язок з виконання половини кредитного зобов`язання [PERSON] перед позивачем, що складає 5912,99 грн. (11825,97 грн. / 2). Одночасно суд звертає увагу, що іншу половину кредитного зобов`язання [PERSON] перед позивачем успадкувала [PERSON] , яка померла [INFO] . Натомість, відповідач відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка є його матір`ю. За таких обставин покладання на відповідача тягаря повної відповідальності за кредитним зобов`язанням [PERSON] перед позивачем суперечитиме положенням ч. 1 ст. 1282 ЦК. Надаючи оцінку обставинам справи щодо вартості успадкованого відповідачем майна та його співвідношення з часткою успадкованого відповідачем боргового зобов`язання [PERSON] перед позивачем слід звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 24.11.2021р. у справі №615/473/20 зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». По обставинам справи судом встановлено, що відповідач успадкував після смерті батька 1/10 частку двокімнатної квартири. Будь-яких обставин, які б свідчили, що вартість такого майна менша ніж 5912,99 грн., судом не встановлено. Також судом встановлено, що позивачем із дотриманням строків, передбачених ст.1281 ЦК направлено відповідачу претензію щодо погашення заборгованості померлого перед банком. До того ж сам розмір такої заборгованості розрахований вірно, оскільки відповідна заборгованість виникла внаслідок активного використання кредитної картки померлим [PERSON] і несвоєчасним виконанням зобов`язання із повернення кредитних коштів. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в межах суми 5912,99 грн. є обґрунтованими та правомірними, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2270грн /а.с.59/. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах суми 5912,99грн, що складає 50% від ціни позову, то на підставі ч.1, 2 ст.141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати половину судових витрат, що складає 1135 грн. (2\~270 грн. / 2). На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial