Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-12 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась Кредитна спілка «Кредит-Союз» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідно до кредитного договору № Зл-0002 від 04.01.2022 Кредитна спілка «Кредит-Союз» надала відповідачу грошові кошти в сумі 22 000 грн 00 коп строком на 36 місяців, а відповідач зобов`язався повернути зазначену суму та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та в порядку, що визначені договором. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання, внаслідок чого станом на 23.06.2022 виникла заборгованість на загальну суму 28 268 грн 02 коп, з яких 22 000 грн 00 коп тіло кредиту, 5\~680 грн 62 коп процентів за користування грошима, 587 грн 40 коп донарахованих процентів. Оскільки відповідач добровільно не вчиняє дій щодо погашення заборгованості, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.07.2022 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено справу до розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи призначено на 09 год 00 хв 13.12.2022. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Згідно з наявною в матеріалах справи заявою представник позивача просить задовольнити позов повністю на підставі наявних матеріалів справи, розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання з розгляду справи 01.08.2022, 22.08.2022, 15.09.2022, 11.10.2022, 15.11.2022 та 13.12.2022 не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка, адресована відповідачу на останню відому адресу місця реєстрації, повернулася до суду з відміткою Укрпошти про неможливість вручення адресату, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до наявних в матеріалах справи відповідей Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області на запити щодо адреси місця реєстрації відповідача відомостей віддділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області [PERSON] з 04.03.2021 знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] до м. Черкаси. Згідно з листом департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 26.09.2022 № 14164-01-10 відповідно до наявної в департаменті інформації відсутні відомості про реєстрацію [PERSON] . Відповідно до листа департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, який надійшов на адресу суду 06.12.2022, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання [PERSON] , [INFO] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Отже, судом не вдалося встановити зареєстроване місце проживання відповідача. Крім того згідно з листом [INFO] від 21.11.2022 № 5/615 [PERSON] [INFO] на військову службу не призивався. З урахуванням частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач викликався в судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення про виклик до суду, які опубліковані на офіційному веб-порталі судової влади України від 13.10.2022, 22.11.2022. Отже, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (шляхом оголошення через сайт судової влади), суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, вказане дає підстави вирішити справу з огляду на наявні у ній дані (постановити заочне рішення) у відповідності до частини ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, проти чого й не заперечує позивач. Ухвалою від 13.12.2022 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 04.01.2022 між Кредитною спілкою «Кредит-Союз» та [PERSON] укладений кредитний договір № Зл-0002, відповідно до якого, Кредитна спілка «Кредит-Союз» надала відповідачу кредитні кошти в сумі 22 000 грн строком на 36 місяців на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а відповідач в свою чергу, зобов`язався у встановлений у договорі строк повернути кредит та сплатити проценти спілці відповідно до умов цього договору. Згідно з п.4.1 вищезазначеного договору погашення кредиту та процентів за користування ним позичальник зобов`язаний здійснювати в сумах і строки відповідно до графіку платежів, представленого у Додатку № 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що при простроченні платежу, позичальник на вимогу Спілки сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми прострочення за час прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу, а сукупна сума неустойки не повинна перевищувати суми одержаної позичальником по Договору. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Спілки зобов`язаний сплатити 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч.2 ст. 625 ЦКУ, але в межах суми, не забороненої законами України. Також 04.01.2022 відповідачем підписано анкету-заяву на отримання кредиту, згідно з якою був ознайомлених з типом і сумою кредиту, строком кредитування та попереджений про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмірі неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються про невиконанні зобов`язання за договором кредиту. Згідно з видатковим касовим ордером від 04.01.2022 Кредитна спілка «Кредит-Союз» Золотоніська філія надала [PERSON] кошти в сумі 22 000 грн. У порушення норм закону та умов договору відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 23.06.2022 має заборгованість у сумі 28 268,02 грн, з яких 22 000 грн 00 коп тіло кредиту, 5 680 грн 62 коп проценти за користування грошима, 587 грн 40 коп донараховані проценти. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач усупереч договірним зобов`язанням та положення чинного законодавства, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, на підставі викладеного вище, та враховуючи, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481 грн 00 коп.

Outcome: approved