Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

позивач [PERSON] 26.10.2022 звернувся в суд із позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4380 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 19.08.2021 про звернення стягнення із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за Договором кредиту та страхування №D44.00614.005150258 від 15.04.2019 на загальну суму 119 581,35 грн., в тому числі 1 900 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.04.2019 між ним та АТ «Ідея Банк» було укладено Договір кредиту та страхування №D44.00614.005150258. 08.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишиним А.М. на підставі виконавчого напису, вчиненого 19.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., було відкрито виконавче провадження №67435945. Вважає, що вказаний вище виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на таке. При вчиненні виконавчого напису, приватним нотаріусом не дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. В даному випадку нотаріус не отримував документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а договір, на підставі якого виникла заборгованість, не є нотаріально посвідчений, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тобто, жодних законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису у нотаріуса не існувало. Окрім цього, позивач зазначає, що розрахунок заборгованості, наведений у виконавчому написі, не відповідає дійсності, невідомо якими нормами керувався банк при здійсненні такого розрахунку. Також позивач вказує, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що також призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису. Ухвалою від 28.10.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам надано строк для подачі пояснень щодо позову та відзиву. Також вказаною ухвалою відмовлено позивачу [PERSON] у задоволенні його клопотання про витребування доказів у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишина А.М., а саме матеріалів нотаріальної справи, а також документів, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Від представника відповідача АТ «Ідея Банк» С.Тураш 18.11.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , з огляду на таке. 15.04.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №D44.00614.005150258, згідно з яким позивач отримав кредит в сумі 68 000 грн. зі сплатою 20 % річних з поверненням кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені кредитним договором, строком на 60 місяців. Оскільки [PERSON] , як позичальник згідно кредитного договору, власних зобов`язань не виконував, станом на 06.07.2021 в нього утворилась заборгованість у розмірі 117 681, 35 гривень. У зв`язку з цим, банк звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, надавши при цьому усі передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документи. Таким чином, оспорюваний виконавчий напис, вчинений 19.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 117 681,35 грн. відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, разом із позовною заявою звернувся в суд із заявою, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив розглядати справу у відсутності представника банку. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідившиматеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.04.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування №D44.00614.005150258, згідно з яким позивач отримав кредит в сумі 68 000 грн. зі сплатою 20 % річних строком на 60 місяців.Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] своїх зобов`язань не виконав та станом на 06.07.2021 у нього утворилась заборгованість у розмірі 117 681,35 грн., з яких: основний борг 45 248,19 грн., прострочений борг 17 079,32 грн., прострочені проценти 18 770,44 грн., строкові проценти 134,78 грн., нарахована комісія - 1 802 грн., прострочена комісія - 34 238 грн. та пеня - 408,62 грн. АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором та надало нотаріусу такі документи: заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису; Договір кредиту та страхування №D44.00614.005150258 від 15.04.2019; довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів; вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань; довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором кредиту та страхування №D44.00614.005150258 від 15.04.2019 станом на 06.07.2021; виписку по рахунку [PERSON] ; список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк»; список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк»; опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу Позивача документів, визначених пунктами 4-5 даного переліку, фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку. 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис №4380 про звернення стягнення із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за Договором кредиту та страхування №D44.00614.005150258 від 15.04.2019 за період з 03.07.2020 по 06.07.2021 на загальну суму 119 581,35 грн., з яких: основний борг - 45 248,19 грн., прострочений борг - 17 079,32 грн., прострочені проценти - 18 770,44 грн., строкові проценти - 134,78 грн., нарахована комісія - 1 802 грн., прострочена комісія - 34 238 грн., пеня - 408,62 грн. та 1 900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Яцишиним А.М. 08.11.2021 відкрито виконавче провадження №67435945 з виконання виконавчого напису №4380, вчиненого 19 серпня 2021 року та розпочато процедуру примусового виконання. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. У відповідності до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленої в постанові від 6 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц (провадження № 61-38989св18), сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У відповідності до правового висновку, висловленого у п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Таким чином, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З копії зазначеного оспорюваного виконавчого напису вбачається, що такий було видано нотаріусом зокрема на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зазначений пункт - «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» передбачає документи, що додаються для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. При цьому як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема щодо доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, в зазначеній частині втратила чинність 22 лютого 2017 року з набранням законної сили вказаною вище постановою Київського апеляційного адміністративного суду. Оскільки постанову № 662 в судовому порядку визнано незаконною та нечинною в частині пункту 2 Переліку, то кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З наведеного вбачається, що вчиняючи 19.08.2021 виконавчий напис №4380, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Окрім цього, всупереч наведеним вище нормам, стороною відповідача не надано суду докази, які свідчать про безспірність заборгованості боржника [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилається, як на підставу своєї позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню. Уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини в цій частині, відтак слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4380 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 19.08.2021. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача АТ «Ідея Банк»в користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., сплачений останнім при поданні позовної заяви.

Outcome: approved