Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки є особою пенсійного віку та має постійні проблеми зі здоров`ям. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку судових документів на офіційну адресу електронної пошти, відомостями АТ "Укрпошта" (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористався, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, подавши заяву від 15.12.2022р. про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом положень ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка була зареєстрована й проживала сама в [ADDRESS] . При житті 12 липня 1996 року [PERSON] склала на користь свого сина [PERSON] заповіт на все належне їй майно. Відтак, [PERSON] має право на спадкування після померлої матері [PERSON] як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст.1223 ЦК України. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й позивач, спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, свідоцтв про народження, смерть, заповіту, довідками Хорошеозерського старостинського округу Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №200 від 12.03.2021р., Борзнянської державної нотаріальної контори №486/01-14 від 13.09.2022р., №806/01-16 від 12.12.2022р. Наведена позивачем у заяві та його представником у судовому засіданні причина пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язана зі станом здоров`я, на думку суду є поважною, не оспорюється відповідачем, підтверджується наявними в справі доказами (копії медичної карти амбулаторного хворого, виписки-епікризу із історії хвороби стаціонарного хворого), а тому маються всі підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері [PERSON] . Інша ж наведена стороною позивача причина пропуску вказаного строку (пенсійний вік) з огляду на положення ч.3 ст.1272 ЦК України, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» жодним чином не перешкоджала [PERSON] своєчасному зверненню до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому не є поважною. Наведений висновок суду також узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2020 року по справі №750/262/20, від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, від 05 грудня 2018 року по справі №756/2764/15-ц й практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та з огляду на принцип «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом «верховенства права» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути підставою для задоволення позову, що відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є частково обгрунтованим й підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved