Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-07 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТОПОЛЬ-2» звернулось з позовом до суду про стягнення відповідача заборгованості з оплати внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку за період з 01.12.2019 - по 30.11.2021 рр. у загальній сумі 7336,77 (сім тисяч триста тридцять шість гривень 77 коп.), яка складається з: 6428,47 (шість тисяч чотириста двадцять вісім гривень 47 коп.) - заборгованість з оплати внесків та платежів співвласника, 250,41 (двісті п`ятдесят гривень 41 коп.) - загальний розмір нарахованих 3% річних; 657,89 (шістсот п`ятдесят сім гривень 89 коп.) - сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] , яка була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У цьому будинку в 2005 році створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТОПОЛЬ-2». З грудня 2019 року власники цієї квартири перестали сплачувати внески на утримання спільного майна, у зв`язку із чим ОСББ було вимушене звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку із тим, що [PERSON] не зареєстрована у місті Одеса та Одеській області. Після цього з`ясувалося, що [PERSON] померла, її спадкоємцем є син [PERSON] , який мешкав разом із нею у зазначеній квартирі, прийняв спадщину та сплачував внески на утримання квартири до 2019 року. З моменту створення ОСББ виконує свої статутні функції та несе витрати на утримання будинку. З 01.12.2019 року відповідач свої обов`язки щодо своєчасної сплати внесків не виконує. В результаті чого за відповідачем виникла заборгованість у розмірі сумі 7336,77 (сім тисяч триста тридцять шість гривень 77 коп.), яка складається з: 6428,47 (шість тисяч чотириста двадцять вісім гривень 47 коп.) - заборгованість з оплати внесків та платежів співвласника, 250,41 (двісті п`ятдесят гривень 41 коп.) - загальний розмір нарахованих 3% річних; 657,89 (шістсот п`ятдесят сім гривень 89 коп.) - сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів. Отже, відповідач фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та є власником квартири [ADDRESS] . За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, позивач просив його позов задовольнити, з обґрунтувань, що викладені в позові. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 84,84). Представник позивача адвокат Самборська Н. П. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові. (а.с. 9). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Надавав 19 квітня 2022 року пояснення по суті справи. Зазначив, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] , він не є, оскільки він не може на даний час оформити право власності на неї. Також зазначив, що внески за квартиру частково сплачує. (а.с. 95,96). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Суд встановив, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] , яка була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У цьому будинку в 2005 році створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТОПОЛЬ-2». З грудня 2019 року власники цієї квартири перестали сплачувати внески на утримання спільного майна, у зв`язку із чим ОСББ було вимушене звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.06.2021 року було відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку із тим, що [PERSON] не зареєстрована у місті Одеса та Одеській області. Після цього з`ясувалося, що [PERSON] померла, її спадкоємцем є син [PERSON] , який мешкав разом із нею у зазначеній квартирі, прийняв спадщину та сплачував внески на утримання квартири до 2019 року. З моменту створення ОСББ виконує свої статутні функції та несе витрати на утримання будинку. З 01.12.2019 року відповідач свої обов`язки щодо своєчасної сплати внесків в повному обсязі не виконує. В результаті чого за відповідачем виникла заборгованість у розмірі сумі 7336,77 (сім тисяч триста тридцять шість гривень 77 коп.), яка складається з: 6428,47 (шість тисяч чотириста двадцять вісім гривень 47 коп.) - заборгованість з оплати внесків та платежів співвласника, 250,41 (двісті п`ятдесят гривень 41 коп.) - загальний розмір нарахованих 3% річних; 657,89 (шістсот п`ятдесят сім гривень 89 коп.) - сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такою будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління. утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належною утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Згідно п. п. 1. 2. 5. 6 ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку ; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку: викопувати рішення зборів співвласників: забезпечувати додержання вимог житловою і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин: кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спілішого майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Також відповідно до п. 10 ст. 7. ст.ст. 15. 16 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Об`єднання має право здійснювати контроль, за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно положень п. 1 ст. 10\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності в\~багатоквартирному будинку»\~рішення зборів\~співвласників є\~обов`язковими\~для всіх\~співвласників,\~включаючи тих,\~які набули\~право власності\~па квартиру\~чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участі, у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення: забезпечувати дотримання вимог житловою і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточною і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачуватии належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирною будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати кошти за отримані ним послуги, затвердженими на загальних зборах внесків, проте не виконує своїх обов`язків, тому у [PERSON] утворилася заборгованість за період з 01.12.2019 - по 30.11.2021 рр. у загальній сумі 7336,77 гривень (разом з 3% річних та інфляційними втратами). Таким чином, відповідач, [PERSON] , повинен сплатити загальну суму боргу за період з 01.12.2019 - по 30.11.2021 рр. у загальній сумі 7336,77 (сім тисяч триста тридцять шість гривень 77 коп.), яка складається з: 6428,47 (шість тисяч чотириста двадцять вісім гривень 47 коп.) - заборгованість з оплати внесків та платежів співвласника, 250,41 (двісті п`ятдесят гривень 41 коп.) - загальний розмір нарахованих 3% річних; 657,89 (шістсот п`ятдесят сім гривень 89 коп.) - сума, на яку збільшився загальний борг внаслідок інфляційних процесів. Щодо наданих відповідачем копій меморіальних ордерів щодо сплати на рахунок ОСББ «Тополь-2» грошових коштів загалом на 3000 гривень (а.с. 97), суд не приймає їх як належний доказ часткової сплати боргу, оскільки зазначені платіжні документи не засвідчені належним чином. Відповідач за час розгляду справи позовні вимоги ОСББ «Тополь-2» жодними належними та допустимими доказами не спростував. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 2270 гривень 00 копійок. П.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. П.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.\~У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. КС зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу При цьому,\~Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16,\~роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно Договору про надання правової допомоги №ТЛ-7 від 28 грудня 2020 року та додаткової угоди до зазначеного раніше договору (а.с. 72-76) позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. (а.с. 77), котрі він і просив стягнути з відповідача при проголошенні рішення. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також в повному обсязі.

Outcome: approved