Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Козак І.О., звернулась до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майна. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку житлової квартири [ADDRESS] . Дану спадщину шляхом фактичного проживання із померлою на день смерті прийняли вона та її батько [PERSON] , який помер [INFO] , проте батько не встиг оформити свою спадкову частку. Вона прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] і являється його єдиним спадкоємцем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не може оформити свої спадкові права на заявлене спадкове майно через неможливість підтвердити факт родинних відносин між нею та матір`ю через різне написання їхніх прізвищ, в зв`язку з чим їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , як відповідно між дочкою та матір`ю, та визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків на 2/3 частки вищевказаної квартири. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Представник відповідача подала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги і також просила розглянути справу у її відсутність. Заслухавши учасника процесу, показання свідків та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 173 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , повторно виданого 11 вересня 2019 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. У відповідності до даних довідки про спільне проживання та/або ведення спільного господарства відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 11 вересня 2019 року за №7783 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входили: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як відповідно між матір`ю та дочкою, в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , як і належність померлій на праві власності 1/3 частки заявленої квартири. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотною Т.В. 17 березня 2020 року за №00025981307 та показаннями, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту копій матеріалів спадкової справи № 36/2020, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 23 січня 2020 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлої [INFO] [PERSON] являється [PERSON] . Враховуючи факт спільного проживання на день смерті [PERSON] із чоловіком [PERSON] , останній також являється її спадкоємцем. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка житлової квартири [ADDRESS] , яка належала останній згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1997 року відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Факт належності даного правовстановлюючого документа спадкодавцю встановлений рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2012 року (справа №2215/24/2012, провадження №2-о/2215/23/2012). [PERSON] помер [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 192 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 15 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. У відповідності до даних довідки про спільне проживання та/або ведення спільного господарства відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 02 квітня 2020 року за №2006 [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . В склад його сім`ї входила дочка [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як відповідно між батьком та дочкою, підтверджується рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2012 року (справа №2215/24/2012, провадження №2-о/2215/23/2012). Зі змісту копій матеріалів спадкової справи № 553/2011, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 27 липня 2011 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] являється [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка житлової квартири [ADDRESS] , яка належала останньому згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 1997 року відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Факт належності даного правовстановлюючого документа спадкодавцю встановлений рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2012 року (справа №2215/24/2012, провадження №2-о/2215/23/2012). Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 28 березня 2020 року за №562/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлену нерухомість через неможливість встановити факт родинних відносин із спадкодавцем, перебування померлих [PERSON] та [PERSON] в шлюбі та належність останній правовстановлюючого документа на заявлену нерухомість через різне написання прізвищ. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] за свого життя набули право власності кожний на 1/3 частки вищевказаної квартири відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем батьків за законом, відсутній спадковий спір, однак вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно через неможливість підтвердити факт родинних відносин, перебування батьків в шлюбі та належність матері правовстановлюючого документу на спадкову частку квартири, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивачки немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved