Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ) звернулася до суду з позовною заявою 07 лютого 2022 року, в якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №11606, вчинений 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» у розмірі 36\~699,60 грн.; стягнути з відповідача судові витрати по справі. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у січні 2022 року через мобільний застосунок Єдиного порталу державних послуг «Дія» позивачеві стало відомо про вчинення 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №11606, про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №009-26032-140511 від 14 травня 2011 року в розмірі 36\~699 грн. 60 коп. Наразі виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О., який передав його для виконання до бухгалтерії КП «Криворізький шкірно-венерологічний диспансер» ДОР», де позивач офіційно працює. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не пересвідчився в наявності повідомлення її як позичальника з боку ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» щодо наявності заборгованості, як і не встановив безспірність такого боргу, чим порушив п.п.2.3 п.2, п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». До того ж позивач зауважила, що жодних договорів позики (кредитних) з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вона не укладала. Договір, за яким вчинено виконавчий напис, було укладено з АТ «ДЕЛЬТА БАНК», однак жодних документів стосовно заміни кредитора за цим договором з АТ «ДЕЛЬТА БАНК» на ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вона не отримувала, про укладення між ними договору відступлення прав вимоги її ніхто не повідомляв. В інакшому випадку правомірність заміни кредитора вона б оспорювала в судовому порядку. Вказані обставини в їх сукупності визначають можливість визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року (головуючий суддя Хомініч С.В.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання; клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням залишено без задоволення (а.с.28-30). Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року (головуючий суддя Хомініч С.В.) задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову: зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67845369, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. на підставі виконавчого напису №11606, вчиненого 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 36\~699,60 грн. до ухвалення рішення у даній справі (а.с.43-45). Ухвалою суду від 16 червня 2022 року (головуючий суддя Хомініч С.В.) закрито підготовче провадження по справі з призначенням до судового розгляду по суті (а.с.76-77). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №829 від 14 вересня 2022 року та протоколу матеріали цивільної справи передано в провадження судді Ткаченку А.В., які ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року прийнято ним до свого провадження (а.с.82). Суд направляв на виконання ухвалу суду від 09 лютого 2022 року для виконання в частині витребування доказів, яку повернуто без виконання у зв`язку з неможливістю вручення нотаріусу (з відміткою «адресат відсутній за адресою»). Під час пошуку відомостей в Єдиному реєстрі нотаріусів за посиланням в мережі Інтернет https://ern.minjust.gov.ua/pages/notary.aspx?search=name щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. судом встановлено, що такий нотаріус в реєстрі відсутній, як і відомості про його реєстрацію, видачу свідоцтва. При цьому, за інформацією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до п.4 ч.1 ст.291 Закону України «Про нотаріат», наказом міжрегіонального управління від 18 липня 2021 року №858/6 зупинена нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. з 18 липня 2021 року. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Від третьої особи приватного виконавця Лисенка Ю.О. на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 14 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» як банком та [PERSON] як клієнтом було укладено договір №009-26032-140511 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.10-12). За умовами договору банк відкрив клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки № [NUMBER] в національній валюті України гривні, випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта; здійснює обслуговування клієнта на умовах, викладених в Тарифному пакеті кредитна картка №1 на все, що міститься і додатку №1 до договору, та згідно з умовами цього договору, умовами надання картки і Правил. Відповідно до п.1.3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100\~000 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2300 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. 14 травня 2011 року клієнт [PERSON] отримала кредитну картку, пін-конверт до неї без будь-яких зауважень, що підтверджується її підписом у відповідній графі розділу 6 договору (а.с.12). Факт укладення кредитного договору та отримання картки позивач не оспорювала. 27 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за заявою ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11606, за яким із боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» стягнуто заборгованість за кредитним договором №009-26032-140511 від 14 травня 2011 року за період з 15 квітня 2020 року по 07 квітня 2021 року в загальному розмірі 35\~499 грн. 83 коп., яка включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту 22\~968 грн. 13 коп., прострочену заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом 12\~531 грн. 70 коп. Крім того, з боржника стягнуто плату за вчинення виконавчого напису, що в сукупності із заявленою заборгованістю складає 36\~699 грн. 60 коп. (а.с.13). Зі змісту виконавчого напису слідує, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №009-26032-140511 від 14 травня 2011 року за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2226/К від 15 квітня 2020 року, укладеним з АТ «Дельта Банк». 09грудня 2021 року за заявою стягувача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрито виконавче №67845369 з примусового виконання виконавчого напису, боржником визначено [PERSON] , 11606, за яким із боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (а.с.5-7, 8). У ході виконавчого провадження встановлено, що [PERSON] офіційно працює в КП «КРИВОРІЗЬКИЙ ШКІРНО-ВЕНЕРОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» та має стабільний дохід, у зв`язку з чим постановою приватного виконавця від 30 грудня 2021 року звернуто стягнення на її дохід. З інформації про виконавче провадження №67845369 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень слідує, що постанову про звернення стягнення на доходи [PERSON] передано до підприємства, де вона працює. Наразі відомості про прийняття кінцевого рішення в рамках виконавчого провадження відсутні. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] (дійсне прізвище [PERSON] відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 13 січня 2018 року, а.с.17) посилалася на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. До того ж належних документів, які підтверджували суму заборгованості позивача за кредитним договором, зокрема, розрахунку заборгованості, виписки з рахунку, нотаріусу не було надано взагалі, як і не надано й доказів отримання нею вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, що перешкоджало нотаріусу дійти висновку про безспірність заборгованості. Надаючи оцінку таким доводам позивача та обґрунтованості пред`явлених вимог, суд виходить з наступного. За загальним правилом ст.ст.15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»,\~п.п.1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Положеннями\~ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1 п.3 гл.16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Дослідити зміст документів, на підставі яких було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. оспорюваний виконавчий напис суд не має можливості з огляду на невиконання ухвали суду про його витребування у приватного нотаріуса Данич О.Ф., діяльність якої зупинена з 18 липня 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~ст.88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст.87 цього Закону. При прийнятті постанови від 22 лютого 2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~також втратив чинність з цього дня. У подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~\~постановою Кабінет Міністрів України №1172\~\~від\~\~29 червня 1999 року\~у редакції станом на\~\~час вчинення\~\~оспорюваного виконавчого\~\~напису стосувався\~\~лише нотаріально посвідчених договорів. Відомості про нотаріальне посвідчення договору, за яким із [PERSON] стягнута заборгованість, в матеріалах справи відсутні. Дослідженням наявної у матеріалах справи копії договору встановлено, що він укладений між сторонами у простій письмовій формі. Позивач також вказувала, що жодних письмових вимог щодо погашення в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором, її розміру, а також стосовно намірів ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернути стягнення за виконавчим написом на її адресу не надходило. Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст.12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності відповідач не скористався. Відомості про\~надання нотаріусу\~стягувачем оригіналу\~кредитного договору,\~укладеного із\~ [PERSON] \~ відсутні,\~доказів зворотного\~відповідачем суду\~не надано.Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. не надала суду документів, на підставі яких нею вчинений виконавчий напис. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, тому не підлягає примусовому виконанню. У зв`язку з цим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1488 грн. 60 коп. (з яких: 992 грн. 40 коп. за пред`явлення позову, 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову). Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., сплачених [PERSON] адвокатові Голіверу П.В., то вирішуючи питання про їх відшкодування суд виходить з такого. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу. Необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Як слідує з ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо . При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд при вирішенні вказаного питання також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22 листопада 2019 у справі №810/1502/18. Суд також зазначає, що в п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між [PERSON] та адвокатом Голівером П.В. було укладено договір про надання правничої допомоги б/н, за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовникові правничу допомогу, обумовлену цим договором, а замовник зобов`язався оплатити ці послуги виконавця (а.с.14). Відповідно до п.1.2 договору, правнича допомога за цим договором складається із вивчення та аналізу обставин справи, надання замовнику попередньої консультації, підготовки позовної заяви до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу «про вселення», вивчення та аналізу судової практики в аналогічних справах. Із розрахунку вартості правничої допомоги слідує, що загальна вартість послуг адвоката Голівера П.В. за надану [PERSON] правничу допомогу, у тому числі на підготовку позовної заяви про вселення, складає 10\~000 грн., які замовником сплачено (квитанція від 02 лютого 2022 року, а.с.14). Враховуючи, що предмет спору у даній справі стосується визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та розглядається Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази понесених нею витрат на правничу допомогу стосуються взагалі іншої справи, а тому при вирішенні питання розподілу судових витрат у цій справі відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача не підлягають. Застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 18 лютого 2022 року в силу ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, або ж можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи раніше цього строку. При цьому суд зауважує, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8 ст.158 ЦПК України).

Outcome: approved