Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13.10.2022 [PERSON] (далі\~ позивачка) звернулася з позовом і просить стягнути з Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі відповідач) грошову суму в розмірі 10000 грн. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебувала на обліку у відповідача як одержувач допомоги при народженні дитини на сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] народила дочку [PERSON] , у зв`язку з чим відповідач призначив допомогу при народженні дитини з 01.06.2020 року. У березні 2021 року старшому сину [PERSON] виповнилось 4 роки і з квітня 2021 року перестала отримувати допомогу при народженні дитини. У період призначення допомоги на другу дитину при народженні дочки перебувала в Республіці Ірак, звідки не мала можливості повернутися на Україну через хвилю епідемії спричиненої Сovid 19, оскільки саме в цей період з Республіки Ірак до України не літали літаки, з огляду на ріст захворюваності в самій Республіці Ірак. У червні 2021 року відповідачем прийнято рішення про зупинення виплати їй допомоги при народженні дитини, про що її не повідомлено. Вона розраховувала на вказані виплати для повернення з дітьми до України, зокрема, і на придбання квитків на літак, внаслідок чого вимушена була залишитись в Республіці Ірак. На її звернення від 19.07.2021 листом № А-1879/12.06-29 від 04.08.2021 відповідач повідомив про припинення виплати допомоги при народженні дитини з 01.06.2021 року. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 по справі № 480/5050/21 її позовні вимоги задоволено частково - визнано протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 07.06.2021 щодо припинення виплати [PERSON] допомоги при народженні дитини - доньки [PERSON] ( [INFO] ). Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради поновити виплату [PERSON] , [INFO] , допомоги при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , з 1 червня 2021 року та виплатити утворену заборгованість. Після прийняття протиправного рішення стосовно припинення виплати допомоги при народженні дитини, відповідач надіслав їй листа у якому вимагав повернути грошові кошти в розмірі 19780 грн., які виплачені як допомога за період з 01.06.2020 року по 31.05.2021 року, погрожував примусово стягнути законно отримані виплати, на підставі листа відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» закрито її соціальний рахунок, незаконно списані залишки коштів. Вказує, що процес вимушеного оскарження рішення відповідача, в тому числі в умовах війни, зайняв 1 рік та 4 місяці на протязі яких не отримувала жодних виплат та вимушена була залишитися разом з двома малолітніми дітьми в чужій країні без засобів для існування, а також не розуміючи мови даної країни, що завдало значних моральних та душевних страждань. Внаслідок протиправних дій відповідача завдано душевні страждання, втратила сон, відчуття апетиту, мала пригнічений моральний стан, змушена докладати додаткових зусиль на організацію свого життя та життя двох малолітніх дітей у чужій країні. Просила розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Вказував, що позивачці припинено виплату допомоги при народженні дитини і причина припинення до цього часу відповідачем не повідомлена. Позивачка користувалася банківською картою для соціальних виплат для оплати товарів дітям. У зв`язку з діями відповідача картка перестала працювати, відкрита нова, при розрахунку якою стягується комісія. 03.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, позов не визнав і у його задоволенні просить відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що державна соціальна допомога при народженні дитини має цільовий характер. Однією з умов для припинення виплати допомоги при народженні дитини згідно пункту 13 постанови КМУ від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» (далі - Порядок) є встановлення факту нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Посилання позивача на необхідність придбання квитків до України не доцільно розглядати як першочергову потребу дитини. Лист на який посилається позивачка містив загальні посилання на норми права, а не погрози, тому департамент діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений законом. Твердження про «втрату доступу до свого рахунка» через закриття соціального рахунка та списання залишків коштів не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки департамент не є уповноваженим органом щодо ініціювання питання про закриття соціальних рахунків громадян, відкритих в установах банків. Вважають необґрунтованим посилання на пункт 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, оскільки позовна заява та додатки до неї не містять підтверджень, що перерахування грошових коштів в розмірі 19780,00 грн. є результатом рахункової помилки, а на думку департаменту, є саме наслідком недобросовісності з боку набувача, у зв`язку з чим і департамент пропонував позивачці повернути надміру отримані нею кошти. Обов`язок доказування моральної шкоди покладається на ту сторону, яка просить про її стягнення. Позивач вказує на нібито тривалість страждань, що є наслідком дій департаменту, однак тривалість розгляду справ у суді не лежить у площині можливостей сторони відповідача по справі. Позивачка не подала жодних доказів на підтвердження моральної шкоди, не навела розрахунку заявленого розміру. Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав вказаних у відзиві. Зазначила, що на виконання рішення суду відповідачці виплачено заборгованість по виплатам 19.09.2022. Заяви, клопотання. 03.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву. 25.11.2022 позивачкою подано клопотання про виступ представника у судових дебатах. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.10.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 08.11.2022. 08.11.2022, 22.11.2022, 13.12.2022 розгляд справи відкладено. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачка [PERSON] та її діти - [PERSON] , який народився [INFO] у м. Суми та [PERSON] , яка народилася [INFO] у Республіці Іран є громадянами України (а.с. 6-7, 8, 10). 19.07.2021 позивачка звернулася до відповідача та просила надати інформацію про підстави припинення з травня 2021 виплати державної допомоги по догляду за дитиною (а.с. 10-11). Листом від 04.08.2021 № А-1879/12.06-29 Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повідомив позивачку про припинення виплати допомоги при народженні дитини з 01.06.2021 (а.с. 12- 13). Листом від 20.08.2021 №12.01-27/5838/07 Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повідомив позивачку про виявлення переплати допомоги при народженні дитини за період з 01.06.2020 по 31.05.2021 в сумі 19780,00 грн. Заборгованість у сумі 0,68 грн. повернута згідно листа департаменту у червні 2021 АТ КБ «Приватбанк». Запропоновано повернути на рахунок департаменту зайво отримані кошти в сумі 19779,32 грн. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі № 480/5050/21 визнано протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 07.06.2021 щодо припинення виплати [PERSON] допомоги при народженні дитини - доньки [PERSON] ( [INFO] ); зобов`язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради поновити виплату [PERSON] , [INFO] , допомоги при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , з 1 червня 2021 року та виплатити утворену заборгованість. Рішенням суду установлено, що 05.02.2021 рішенням Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради позивачеві призначено допомогу при народженні дитини на період з 01.06.2020 по 30.06.2023 (з 01.06.2020 по 30.06.2020 у розмірі 10320,00 грн. одноразово та з 01.07.2020 по 30.06.2023 у розмірі 860,00 грн. щомісячно). Виплату допомоги при народженні дитини було припинено, згідно рішення Департаменту від 07.06.2021 з 01.06.2021, в зв`язку з тим, що позивач тривалий час разом із своєю дитиною перебуває за межами України, а саме в Республіці Ірак та неможливістю здійснення контролю за цільовим використанням коштів державної допомоги. Дане рішення прийняте не на підставі, не в межах повноважень, оскільки частиною 9 статті 11 Закону № 2811-ХІІ таких підстав, як перебування особи тривалий час разом із своєю дитиною за межами України та неможливість здійснення контролю за цільовим використанням коштів державної допомоги не передбачено. Рішення відповідача не містило посилання на конкретну норму права, яка є підставою для припинення допомоги при народженні дитини, а зазначена підстава не передбачена чинним законодавством, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення відповідача про припинення виплати допомоги при народженні дитини [PERSON] . Таким чином рішенням суду установлено, що порушення прав позивача на отримання державної допомоги при народженні дитини сталося в результаті прийняття рішення Департаментом від 07.06.2021, а тому суд скасував рішення Департаменту від 07.06.2021 про припинення виплати [PERSON] допомоги при народженні дитини з 01.06.2021. Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.09.2022 позивачу проведено перерахунок допомоги при народженні дитини з 01.06.2021 по 30.06.2023 в розмірі 860 грн. (а.с. 30). Листом від 28.10.2022 №А-1547/1206-29 Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повідомив позивачку про перерахування 07.10.2022 на її особистий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» коштів допомоги при народженні дитини у сумі 14620,00 грн. з червня 2021 по жовтень 2022 (а.с. 32). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно положень статті 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167\~ЦК України\~встановлено,\~що моральна\~шкода,\~завдана фізичній\~або юридичній\~особі неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю,\~відшкодовується особою,\~яка її\~завдала,\~за наявності\~її вини,\~крім випадків,\~встановлених частиною\~другою цієї\~статті.\~Моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала:\~1)\~якщо шкоди\~завдано каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок дії\~джерела підвищеної\~небезпеки; 2)\~якщо шкоди\~завдано фізичній\~особі внаслідок\~її незаконного\~засудження,\~незаконного притягнення\~до кримінальної\~відповідальності,\~незаконного застосування\~запобіжного заходу,\~незаконного затримання,\~незаконного накладення\~адміністративного стягнення\~у вигляді\~арешту або\~виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. З урахуванням положень пункту 10 частини 2 статті 16, статей 21, 1173 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами відшкодовується лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів незаконними. Судом установлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 визнано протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 07.06.2021 щодо припинення виплати позивачці [PERSON] допомоги при народженні дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , зобов`язано поновити виплату допомоги при народженні дитини та виплатити утворену заборгованість з 01.06.2021. Таким чином відповідач більше року не виплачував позивачці державну допомогу при народженні дитини на підставі рішення від 07.06.2021, яке судом визнано протиправним, заборгованість, яка утворилася з 01.06.2021 виплачена 07.10.2022 на її особистий рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Суд вважає, що такими діями відповідача позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв`язку з протиправним рішенням відповідача для скасування якого змушена була докладати додаткових зусиль. Разом з тим суд вважає необґрунтованими доводи позивачки про те, що внаслідок дій відповідача вимушена залишитися разом з двома малолітніми дітьми в чужій країні без засобів для існування, не розуміючи мови даної країни, адже на момент народження доньки [PERSON] , [INFO] та призначення допомоги при народженні дитини вона перебувала за межами України в обраній нею країні. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер завданої уповноваженим органом держави немайнової шкоди, обсяг душевних страждань позивачки, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1000 грн. За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір». Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). Частиною 6 статті 142 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні\~вимоги задоволено\~частково,\~а позивач\~звільнена від\~сплати судового\~збору,\~з відповідача\~на користь\~держави підлягають\~стягненню 992 грн.\~40 коп. судового збору.

Outcome: partial