Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

в своїй заяві представник заявників, адвокат Ординат З.А. вказує, що 04.06.2011 року заявники уклали шлюб, актовий запис № 190, про що свідчить свідоцтво про шлюб. [INFO] у пологовому будинку м. Сімферополя (АР Крим) у них народився син [PERSON] . При народженні дитини було видано виписний епікриз. У зв`язку з тим, що медичні документи про народження, отримані на території АР Крим зразка Російської Федерації, є недійсними, а довідка про народження вказаної дитини, видана компетентною установою України, відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження їх дитини на території України, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території. Тому заявники просять встановити вказаний факт, що має юридичне значення. Заявники в судове засідання не з`явилися, в розглядуваній заяві вказана представник заявників просить розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с. 7). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про розгляд справи. В зв`язку з неявкою судове засідання осіб, які беруть участь справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з даними фотокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Судацьким МВ РУ МВС України в АР Крим 09.07.2010 року, заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Пайтуг, Узбекистан (а.с.13). Відповідно до даних фотокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Суворовським РВ у м. Херсон УДМС України в Херсонській області 12.08.2005 року, заявниця [PERSON] народилась [INFO] в м. Фергана, Узбекистан (а.с.16). Згідно з даними фотокопії свідоцтва про шлюб заявники уклали шлюб, який зареєстрований 04.06.2011 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 190 (а.с.23). На підставі даних фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на території АР Крим зразка Російської Федерації, [PERSON] народився [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим на тимчасово окупованій території України. Його батьками вказані заявники як «громадяни Російської Федерації» (а.с.24). Відповідно до даних фотокопії виписного епікризу від 09.12.2017 року [PERSON] народила [INFO] о 09 год 24 хв. двійню (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ч.1 ст.18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що [PERSON] народився на тимчасово окупованій території, то отримати свідоцтво про народження встановленого зразка, виданого компетентним органом державної влади України, заявники не мають можливості. Тому суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що заявниця на підставі п.21 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то ці витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved