Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивач) подав до суду позов до Відділу освіти, охорони здоров`я та спорту Стрийської районної військової адміністрації, керівника Лисківського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області Ямнича Романа Івановича (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в якому просить: визнати наказ начальника відділу освіти Жидачівської райдержадміністрації №18-к від 23.10.2018 про звільнення його з посади водія шкільного автобуса групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської райдержадміністрації 24.10.2018 через відсутність на роботі без поважних причин; поновити його на попереднє місце роботи, тобто на посаду водія шкільного автобуса групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської райдержадміністрації з 24.10.2018; стягнути з відділу освіти Жидачівської райдержадміністрації в його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що відповідно до наказу №119-к відділу освіти Жидачівської РДА від 18.10.2017 він був прийнятий на роботу водієм шкільного автобуса. У його обов`язки входило возити дітей із сіл в середню школу у с. Лисків. Приступивши до роботи, він побачив, що шкільний автобус є несправний і він за домовленістю із директором школи погодився возити дітей своїм автобусом до школи. Пальне на автобус йому виділялося. Про те, що автобус несправний та потребує капітального ремонту, він доповів зав. відділом райВНО Гурському Ю.М, а також начальнику господарської групи відділу освіти Левицькому В.Б., які на це не відреагували. Коли необхідно було пройти техогляд несправного шкільного автобуса, йому запропонували домовитися за певну плату, щоб йому видали акт техогляду, бо коштів на його ремонт немає, на що він не погодився. Крім цього, попередили, що якщо автобус не пройде техогляд, його звільнять з роботи. Після цього йому було відмовлено у видачі талонів на дизпаливо. Коли закінчилося дизпаливо він з 22 вересня 2018 року дітей до школи не доставляв, а 27.09.2018 складено акт про його відсутність на роботі. У даному акті зазначено, що він складений о 17.30 год, проте не зазначено місця складання акту. Вважає, що акт був складений у приміщенні райВНО, але тоді особи, які складали акт, не могли бачити, що він був на роботі з 08.30 год до 17.30 год. Він кожен день ходив у школу, але свою роботу не виконував, оскільки адміністрація не забезпечувала його роботою. Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідач не забезпечив йому умови праці, тобто не видав дизпаливо, без якого він не міг возити дітей до школи. Прогулу він не допускав, оскільки 27.09.2018 він був на території школи, але дітей не возив, оскільки адміністрація не забезпечила транспорт дизпаливом. Відповідач подав відзив на позовну заяву (Т.1 а.с.22-25), в обґрунтування якого покликаючись на те, що згідно посадової інструкції в обов`язки водія, крім перевезення дітей до шкоди, входить і ряд інших речей, зокрема утримувати транспортний засіб у дієздатному стані. Автобус водію переданий у робочому стані. Протягом перебування [PERSON] на посаді водія деталі, які були необхідні для автобуса, водію надавалися відділом освіти, однак при передачі автобуса ряд деталей були повернені, що свідчить про те, що водій не займався поточним ремонтом транспортного засобу. Крім цього, позивач сам визнав і вказав у позовній заяві, що свою роботу не виконував. Директор школи не уповноважений і не має права укладати будь-які домовленості або договори на перевезення учнів іншими видами транспорту. Це свідчить про те, що перевезення дітей власним транспортним засобом водія є незаконними і такими, що не забезпечували безпеку перевезень. Починаючи з 2016 року підготовку автобусів до проведення технічного огляду проводили безпосередньо водії шляхом поточного ремонту на місці. [PERSON] жодним чином не проводив поточний ремонт та підготовку автобуса до технічного огляду. Після звернень директора школи [PERSON] про відсутність водія на робочому місці та інформації про те, що учні не підвозяться до школи, 27.09.2018 був виданий наказ по відділу освіти про створення комісії та безпосередньо виїзд комісії у Лисківський НВК. Робочим місцем водія автобуса є безпосередньо відділ освіти або територія школи (с. Лисків), а не власний будинок, де весь час перебував автобус. Факт відсутності позивача на території школи підтверджений директором школи та комісією. При звільненні [PERSON] з посади водія шкільного автобуса, останній відмовився віддавати комунальне майно (автобус), про що був складений акт від 01.11.2018 о 12 год 45 хв. Після звернення у Жидачівське відділення поліції із заявою про відмову [PERSON] повернути автобус, транспортний засіб передано та доставлено на територію школи. Автобус переїхав власним ходом. Позивач подав відповідь на відзив (Т.1 а.с.47-48), в обґрунтування якого покликаючись на те, що твердження відповідача про передання йому технічно справного автобуса не відповідає дійсності. Йому автобус ніхто не передавав, тобто акт передачі автобуса не складався як і акт прийому автобуса ним. Наказ №528 від 19.10.2017 «Про закріплення транспортного засобу за водієм» не відповідає фактичним даним, оскільки у наказі вказано, що Мудрому передано ТЗ з показником спідометра 116\~630 із залишком пального 124,8 л, проте він прийнятий на роботу 19.10.2017 з показниками 117\~040 км і залишок пального 41,8 л, що відповідає дорожньому листу, який виданий [PERSON] станом на 18.10.2017. З ним проводилася бесіда директором школи [PERSON] про те, щоб він возив дітей своїм власним бусом, оскільки автобус несправний. Запчастини для ремонту автобуса йому передано аж через місяць з дня його прийняття на роботу. Відповідач склав фіктивний акт про те, що він після звільнення з роботи не віддає автобус. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, суду пояснив, що після прийняття його на роботу водієм шкільного автобуса документів на автобус не дали. Сам автобус був несправний. Домовились, що тимчасово він повозить дітей своїм бусом, поки шкільний автобус не відремонтують протягом року. Згодом сказали йому проходити техогляд шкільного автобуса, на що він не погодився, оскільки автобус залишався бути поламаним. Так як не виділяли дизпаливо він на роботу не ходив. 27.09.2018 він їздив у поліклініку у зв`язку із захворюванням, де пробув до обіду. Приїхав десь близько 11 год. Після поліклініки він поїхав додому. Робочим місцем, на його переконання, є шкільний автобус, який стояв у нього вдома, бо не був на ходу. У період перебування у навчальному закладі комісії він був відсутній, бо знаходився у лікарні, про що нікого не повідомляв, зокрема і директора школи. Претензій до його роботи і режиму у керівництва не було. Його робочий час повний та складав 8 годин. Представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача відділу освіти Стрийської районної військової адміністрації Львівської області Гучко М.М. позов не визнала, проти задоволення позову заперечила, суду пояснила, що 27.09.2018 директор школи повідомив про відсутність водія [PERSON] та не доставку шкільним автобусом дітей. У цей же день було створено комісію, яка виїхавши до школи склала акт о 17 год 30 хв про відсутність водія шкільного автобуса [PERSON] у школі. [PERSON] надав пояснення. Посадова інструкція водія передбачає, що робочим місцем водія є територія школи або відділ освіти. Шкільний автобус, виділений [PERSON] , був справний і діти доставлялися цим шкільним автобусом. Відповідач керівник Лисківського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області Ямнич Р.І. у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.140), заяви про зміну неналежного відповідача (Т.1 а.с.145, 146), заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.162, Т.2 а.с.31), заяву про незаперечення проти закінчення розгляду справи за його відсутності (Т.2 а.с.52). Представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.171), заява про незаперечення проти перенесення розгляду справи (Т.1 а.с.172), заяву про залучення до розгляду справи директора Лисківського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Журавенської селищної ради Львівської області Ямнича Р.І. (Т.1 а.с.181), заяву про виклик свідків та витребування доказів (Т.1 а.с.236). Представником відповідача відділу освіти Жидачівської РДА подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.138), повідомлення про неможливість прибуття [PERSON] у судове засідання (Т.1 а.с.243). Представником відповідача Стрийської РДА подано заяви про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.155, 168, 169), клопотання про відкладення розгляду справи та залучення до судових засідань зі сторони відповідача роботодавця (Т.1 а.с.178-179), клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (Т.1 а.с.197), заяву про відкладення розгляду справи (Т.1 а.с.204, 213), клопотання про виклик свідків у судове засідання (Т.1 а.с.224-225), заяву про незаперечення проти відкладення розгляду справи у зв`язку з поданою заявою позивача (Т.2 а.с.32), заяву про заперечення щодо позовних вимог та закінчення розгляду справи на підставі наявних доказів (Т.2 а.с.53). Відповідачем керівником Лисківського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області Ямнич Р.І. подано заяву про розгляд справи за його відсутності (Т.2 а.с.54). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.08.2020 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (Т.1 а.с.123-124). Ухвалами судового засідання від 10.02.2021, 20.04.2021, 11.06.2021, 23.09.2021, 24.03.2022, 19.05.2022 відкладено розгляд справи (Т.1 а.с.141, 156, 163, 173, 205-206, 214-215). Ухвалою судового засідання від 30.03.2021 замінено у цивільній справі №443/1998/18 первісного відповідача належним відповідачем Відділом освіти Стрийської районної державної адміністрації Львівської області (Т.1 а.с.148-149). Ухвалою судового засідання від 30.11.2021 залучено до участі у справі співвідповідача керівника Лисківського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Журавненської селищної ради Львівської області Ямнича Романа Івановича (Т.1 а.с.183-184). Ухвалою судового засідання від 07.11.2022 відкладено розгляд справи (Т.2 а.с.33-34). Ухвалою судового засідання від 20.12.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.58). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1998/18 учасників справи [PERSON] , [PERSON] (Т.1 а.с.219, 220, Т.2 а.с.5, 6, 27, 42, 43). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Наказом Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації №119-к від 18.10.2017 [PERSON] прийнято на посаду водія шкільного автобуса відділу освіти з 19.10.2017 (Т.1 а.с.5, 6). Відповідно до наказу Відділу освіти Жидачівської РДА №528 від 19.10.2017 «Про закріплення транспортного засобу за водієм», шкільний автобус БАЗ А079, державний номер [NUMBER] , закріплено за водієм [PERSON] з 19.10.2017. Водію шкільного автобуса [PERSON] передати Т.З. з показниками спідометра 116630 та залишком пального 124,8 [PERSON] . Зобов`язати водія шкільного автобуса [PERSON] здійснювати експлуатацію транспортного засобу згідно посібника по експлуатації та посадової інструкції. Дотримуватися затвердженого маршруту та графіку руху. Перевозити тільки школярів ЗНЗ та педагогічних працівників згідно затвердженого списку. Осіб, які не підлягають під ці категорії перевозити суворо заборонено. [PERSON] з наказом ознайомлений, про що розписався (Т.1 а.с.44, 51). Згідно з викопіюванням з Журналу реєстрації дорожніх листів автобуса Лисківської середньої школи Жидачівського району Львівської області, Дутка 19.10.2017, 20.10.2017, 23.10.2017, 24.10.2017 отримував дорожні листи (Т.1 а.с.49). 27.09.2018 начальником відділу освіти Жидачівської РДА Гурським Ю.М., начальником господарської групи відділу освіти Левицьким В.Б., заступником головного бухгалтера відділу освіти Найдою Н.Б., директором Лисківського НВК Мельник В.Л. складено акт про відсутність на роботі водія шкільного автобуса [PERSON] 27.09.2018 без поважних причин з 08.30 до 17.30 год впродовж робочого дня. На момент складання цього акта відомостей про поважні причини відсутності [PERSON] не надходило (Т.1 а.с.4, 26). 02.10.2018 Відділом освіти Жидачівської РДА надіслано [PERSON] повідомлення, у якому запропоновано надати пояснення (в письмовій формі) про причину його відсутності на робочому місці в період з 27.09.2018 по 02.10.2018 та зобов`язано повернути шкільний автобус на територію Лисківського НВК до 04.10.2018. Повідомлення [PERSON] отримано 06.10.2018 та 01.11.2018 згідно із записами у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (Т.1 а.с.27, 28). [PERSON] надав начальнику відділу освіти Жидачівської РДА Гурському Ю.М. пояснення, за змістом яких на нього склали фіктивний акт про відсутність на робочому місці і про несправний шкільний автобус, який знаходиться у нього дома. Цілий рік нікого не цікавив вказаний автобус, оскільки він знаходиться в жалюгідному стані. Йому було запропоновано написати заяву на звільнення, проте він відмовився і тому його звільнили. Він возив дітей власним автобусом і жодного дня не їздив шкільним автобусом (Т.1 а.с.30-32). Наказом Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації №18-к від 23.10.2018 [PERSON] звільнено з посади водія шкільного автобуса групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської райдержадміністрації з 24.10.2018 через відсутність на роботі без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України) (Т.1 а.с.3, 6). Згідно з посадовою інструкцією водія шкільного автобуса загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, яка затверджена 19.10.2012, вбачається, що функції водія своєчасне підвезення до школи учнів з села на навчальні заняття та своєчасне відвезення їх додому після закінчення навчальних занять, згідно розкладу для учнів. Передбачено посадові обов`язки, відповідно до яких водій шкільного автобусу: зобов`язаний вчасно приходити на роботу; перед виїздом на маршрут повинен підготувати автобус до виїзду згідно вимог Правил технічної експлуатації автобуса; повинен мати з собою подорожній лист, дозвіл на маршрут, схему маршруту, а також реєстраційний документ на транспортний засіб, посвідчення водія; дотримуватися визначеного маршруту, режиму праці і відпочинку; забезпечувати шкільним автобусом підвіз учнів та вчителів з дому до школи та школи додому згідно затвердженого списку, перевозити учнів і вчителів на предметні олімпіади, екскурсії, спортивні змагання та інше; вживати необхідних заходів для безпеки учнів у разі виникнення перешкоди для руху на маршруті (туман, ожеледь, снігопад), яка не дає змоги продовжити поїздку; проходити регулярний медичний огляд згідно встановленого порядку; керувати закріпленим автобусом, утримувати його в дієздатному стані і раціонально використовувати автотранспортний засіб для забезпечення безперервності робочого процесу, дотримуватися етичних норм поведінки, які відповідають громадському статусу робітника освіти; терміново повідомляти керівництво про незадовільний стан чи несправність автомобіля. За невиконання або неналежне виконання правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових обов`язків, встановлених цією інструкцією, наказів керівника і розпоряджень начальника групи технічного нагляду водій несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством (Т.1 а.с.40-41). Відповідно до акту, складеного 01.11.2018 о 12.45 год, водій шкільного автобуса Лисківського НВК [PERSON] (звільнений з посади згідно п.4 ст.40 КЗпП України) відмовився передати автобус, який знаходиться на його власному подвір`ї за адресом: [ADDRESS] законному власнику (відділу освіти Жидачівському РДА), шляхом перевезення на територію подвір`я Лисківського НВК (Т.1 а.с.42). [PERSON] надіслано Відділом освіти Жидачівської районної державної адміністрації 25.10.2018 за №819 для ознайомлення наказ відділу освіти Жидачівської РДА від 23.10.2018 №18-к «Про звільнення [PERSON] ». Повідомлено про необхідність прибути у відділ освіти та одержати трудову книжку в зручний для нього час. Зобов`язано [PERSON] до 01.11.2018 повернути шкільний автобус БАЗ А079, реєстраційний № [NUMBER] на територію Лисківського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» та запасні частини, які не були встановлені на автобус. (Т.1 а.с.43). Відповідно до довідки лікаря [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , отримував амбулаторне лікування з діагнозом гострий зовнішній геморой з 27.09.2018 по 28.09.2018 (Т.1 а.с.52). З листа КНП «Жидачівська центральна районна лікарня» від 27.10.2020 вбачається, що [PERSON] , житель с.Лисків Жидачівського району, 1970 р.н., звертався до хірурга КНП «Жидачівська ЦРЛ» 27.09.2018 згідно запису у журналі прийому амбулаторних хворих. Довідки про звернення хворих на прийом не реєструються. 28.09.2018 [PERSON] за амбулаторною допомогою не звертався. 08.07.2019 [PERSON] звертався за меддопомогою до лікаря-хірурга поліклініки і перебував на амбулаторному лікуванні з 08.07.2019 по 22.07.2019. Видано листок непрацездатності №709428 АДХ (Т.1 а.с.137). Листом Стрийської РВА від 27.10.2022 повідомлено про відсутність в архіві відділу освіти Жидачівської міської ради актів проходження технічного огляду шкільного автобуса 008-51 ТН БАЗ А079 за 2016, 2017, 2018 роки, заяви [PERSON] від травня 2018 щодо запчастин, пов`язаних із ремонтом цивільного автобуса, та акта передачі автобуса. Додатково повідомлено, що вищезазначені документи є короткотривалого зберігання (не більше трьох років) (Т.2 а.с.28, 29). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких він працює лікарем-хірургом у Жидачівській міській лікарні. [PERSON] дійсно звертався до нього по медичну допомогу у 2018 році. Проходив амбулаторне лікування з діагнозом гострий геморой. При такому діагнозі за кермом сидіти він не міг, оскільки це протипоказано. Листок непрацездатності не відкривався, так як [PERSON] цього не просив. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких директор школи повідомив його про невихід на роботу водія шкільного автобуса [PERSON] . З цього приводу було вирішено створити комісію, яка виїхала до школи. Прибувши на місце приблизно о 9 год 30 хв встановили, що [PERSON] відсутній. У школі комісія пробула цілий день, але [PERSON] так і не появився, тому комісія після 17 год склала відповідний акт. Робоче місце [PERSON] або школа, або відділ освіти. Шкільний автобус, який був наданий [PERSON] , перебував у справному стані. Заяв чи повідомлень від позивача про несправність цього автобуса не надходило. Документи на автобус були видані позивачу. Про факт перебування [PERSON] у лікарні йому нічого не було відомо по даний час. Допитаний у судовому засіданні як свідок третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , з його згоди, надав суду показання, за змістом яких директор школи повідомив про відсутність водія [PERSON] на робочому місці, у зв`язку з чим комісія виїхала до школи. Перевіркою було встановлено відсутність автобуса і його водія, тому комісія склала відповідний акт. Позивач не повідомляв про причини відсутності. [PERSON] було запропоновано дати пояснення. У подальшому видано наказ про звільнення останнього. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із звільненням позивача із займаної посади через відсутність на роботі без поважних причин згідно з пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) Так, відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (частина 1 статті 142 КЗпП України). Статтею 139 КЗпП України визначено основні обов`язки працівників, відповідно до якої працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з вимогами частини 1 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (частина 1 статті 147-1 КЗпП України). Відповідно до приписів статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За змістом положень статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Підстави для розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця встановлені статтею 40 КЗпП України. Зокрема, згідно з приписами пункту 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Положеннями частини 1 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина 2 статті 235 КЗпП України). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. З огляду на вимоги частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у таки постановах Верховного Суду. Так, у постановах\~Верховного Суду\~від 20\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~676/2489/19\~(провадження\~№ 61-8930св20),\~від 01\~липня 2020\~року у\~справі №\~760/7225/16-ц\~(провадження\~№ 61-35225св18),\~від 18\~березня 2020\~року у\~справі №\~484/2962/17\~(провадження\~№ 61-3225св18),\~від 20\~лютого 2019\~року у\~справі №\~757/28453/14-ц\~(провадження\~№ 61-10309св18),\~від 27\~червня 2018\~року у\~справі №\~664/2820/15-ц\~(провадження\~№ 61-19602св18) Верховний суд дійшов висновків, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. У постанові від\~09\~листопада 2021\~року у\~справі №235/5659/20\~(провадження\~№ 61-10432св21) Верховний Суд зазначив, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності. Законодавством не визначено перелік поважних причин відсутності на роботі, тому, вирішуючи це питання щодо працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази із числа передбачених ЦПК України. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які виключають вину працівника. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 (провадження № 61-14592св21) Верховний Суд вказав, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 643/10816/17 (провадження № 61-188св21). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач [PERSON] працював на посаді водія шкільного автобуса групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації з 19.10.2017. 27.09.2018 [PERSON] був відсутній на роботі впродовж робочого дня з 8:30 до 17:30, про що комісією у цей же день складено відповідний акт. Листом від 02.10.2018 відділ освіти Жидачівської районної державної адміністрації звернувся до [PERSON] з проханням надати пояснення про причину відсутності на робочому місці з 27.09.2018 по 02.10.2018, на що отримав письмові пояснення [PERSON] . Наказом Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації від 23.10.2018 №18-к [PERSON] звільнено з посади водія шкільного автобуса групи технічного нагляду відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації з 24.10.2018 через відсутність на роботі без поважних причин згідно з пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на те, що [PERSON] звільнено незаконно, оскільки роботодавець не забезпечив його справним шкільним автобусом для виконання посадових обов`язків. Крім цього, 27.09.2018 [PERSON] був відсутній на робочому місці з поважної причини, оскільки перебував на огляді у лікаря із захворюванням, яке не дозволяло йому виконувати покладені на нього обов`язки. Водночас, сторона відповідача, аргументуючи необґрунтованість поданого позову, покликається на проведення звільнення [PERSON] відповідно до вимог закону. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зазначає, що [PERSON] 27.09.2018 дійсно перебував на прийомі у лікаря-хірурга Жидачівської міської лікарні і йому було встановлено наявність захворювання, яке об`єктивно створювало перешкоди для належного виконання покладених на нього обов`язків водія. Водночас, суд зауважує, що [PERSON] 27.09.2018 не вжив жодних заходів для того, щоб повідомити про свій стан здоров`я керівництво школи або Відділ освіти Жидачівської районної державної адміністрації, про що сам ствердив у судовому засіданні. Також, матеріали справи не містять фактичних даних, які б давали підстави дійти висновку, що у [PERSON] були наявні об`єктивні перешкоди для цього. Крім цього, суд бере до уваги те, що роботодавець (Відділ освіти Жидачівської районної державної адміністрації) на виконання вимог трудового законодавства зажадав від [PERSON] письмові пояснення і останній такі надав. Однак, отримавши можливість обґрунтувати свою відсутність на роботі, зокрема причини перебування 27.09.2018 на амбулаторному лікуванні у лікаря-хірурга та встановлення йому діагнозу, який унеможливлював належне виконання ним посадових обов`язків, не скористався такою можливістю та нічого про це у письмових поясненнях не вказав. Самі ж пояснення, за своїм змістом, обґрунтував тим, що наданий йому шкільний автобус був не справний і він возив дітей на власному автобусі. Наведені обставини дозволяють дійти висновку, що працівник [PERSON] у належний спосіб не повідомив роботодавця про перебування на амбулаторному лікуванні, таким чином ця обставина на час винесення оскаржуваного наказу роботодавцю відомою не була. Суд звертає увагу на те, що до посадових обов`язків водія шкільного автобуса, визначених у відповідній посадовій інструкції, з якою [PERSON] був ознайомлений, відносилися, зокрема: своєчасність приходу на роботу; дотримання визначеного маршруту, режиму праці і відпочинку; забезпечення шкільним автобусом підвіз учнів та вчителів з дому до школи та з школи додому згідно затвердженого списку; керування закріпленим автобусом, утримання його в дієздатному стані і раціональне використання автотранспортного засобу для забезпечення безперервного робочого процесу. Також, зазначеною посадовою інструкцією передбачена дисциплінарна відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством, за невиконання або неналежне виконання правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових обов`язків, встановлених даною інструкцією, наказів керівника і розпоряджень начальника групи технічного нагляду. Підсумовуючи наведене вище, суд доходить переконання, що працівник [PERSON] усвідомлював, що наслідком його відсутності на роботі буде відсутність забезпечення підвозу учнів та вчителів з дому до школи та з школи додому, а відтак не потрапляння їх до школи та/або зі школи додому, не вжив жодних заходів, щоб відвернути такі наслідки, тим самим допустивши винну бездіяльність. Аргументи сторони позивача про несправний шкільний автобус, який був наданий позивачу для виконання ним посадових обов`язків, суд вважає голослівними і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки такі не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Більше того, ці аргументи спростовуються матеріалами справи, а також тією обставиною, що [PERSON] виконував покладені на нього посадові обов`язки водія шкільного автобуса з 19.10.2017 по 24.10.2018. Також, матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б свідчили про те, що за цей період ним вжилися будь-які заходи щодо повідомлення роботодавця про несправність шкільного автобуса та неможливість, у зв`язку з цим, виконання посадових обов`язків. Будучи відсутнім на роботі 27.09.2018 з 8:30 до 17:30, що визнається позивачем, та не повідомивши про причини відсутності, [PERSON] не виконав покладені на нього посадові обов`язки без поважних причин, а відтак у роботодавця виникли обґрунтовані правові підстави для застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення. Суд зауважує, що матеріали справи свідчать про те, що роботодавцем (Відділом освіти Жидачівської районної державної адміністрації) додержані передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, дисциплінарне стягнення накладено у визначений для цього строк; за цей проступок не застосувалося інше дисциплінарне стягнення; при звільненні, з огляду на встановлені обставини справи, роботодавцем належно враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, та наслідки вчинення такого проступку. Враховуючи вищевикладене у свої сукупності, суд вважає, що звільнення позивача відбулося із дотриманням встановленого законом правил та порядку, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі статей 40, 139, 142, 147, 148, 149, 221, 232, 235 Кодексу законів про працю України та

Outcome: dismissed