Jurisdiction: civil
Date: 2022-12-11 00:00:00

У листопаді 2021 року АТ «Креді Агріколь Банк» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/2702172, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 163176,00 грн., строком з 17.10.2019 р. по 16.10.2024 р. АТ «Креді Агріколь Банк» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем станом на 03.09.2021 року в загальному розмірі 161500,57 грн., яку останній просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2022 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 17.10.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/2702172, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 163176,00 грн., строком з 17.10.2019 р. по 16.10.2024 р. (включно), зі сплатою 11,00 % річних, а також комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30 % від суми кредиту. [PERSON] прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості, як День повернення кредиту. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором № 6/2702172 від 17.10.2019 р. виконав в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до якого зобов`язувався погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. На вимоги про дострокове повернення коштів від 22.04.2021 р., 28.05.2021 р. відповідач не відреагував. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так згідно п. 1.3.2. договору № 6/2702172 від 17.10.2019 р. за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30 % від суми кредиту. У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком наданим позивачем, станом на 03.09.2021 року загальна заборгованість становить 161500,57 грн., яка складається з: строкової заборгованості за кредитом у розмірі 113406,21 грн.; простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 14092,08 грн.; прострочених відсотків в розмірі 7034,00 грн, комісії в розмірі 3753,05 грн, простроченої комісії в сумі 22518,30 грн, нарахованих відсотків в розмірі 696,93 грн. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором № 6/2702172 від 17.10.2019 р. та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 161500,57 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. При цьому, будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved